Справа № 466/748/26
Провадження № 1-кп/466/548/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026 року м.Львів
Шевченківський районний суд м.Львова 
у складі : головуючого-судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
за участю прокурора ОСОБА_3 
потерпілої ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №12025141380001394 від 13.12.2025 р. про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, гр. України, з освітою середньою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України вважається раніше несудимим, 
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,- 
у с т а н о в и в 
Обвинувачений ОСОБА_5 , 12.12.2025 р. біля 13:42 год., перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно Указу Президента України від 24.04.2022 р., реалізовуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав належний потерпілій ОСОБА_4 велосипед ОСОБА_6 540S 27.5 червоно-чорного кольору, вартістю 15 889 грн.05 коп. , після чого покинув місце події разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на суму 15 889,.05 грн. 
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину свою у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та суду пояснив, що 12.12.2025 р. біля 13:30 год. перебував у нетверезому стані, а тому випадково опинився у будинку АДРЕСА_2 на поверсі, де розміщувалась кв. АДРЕСА_3 . Спускаючись пішки сходами, зауважив біля цієї квартири велосипед червоного кольору , який вирішив викрасти для власного використання. Спустив цей велосипед на ліфті вниз і вийшов з ним з будинку. Спочатку викрадений велосипед завіз до своєї квартири, потім вирішив на ньому покататись. На вулиці сів на лавку, поставив велосипед поряд і заснув, під час цього хтось цей велосипед викрав і у нього. У вчиненому розкаюється, просить його суворо не карати, майнову шкоду потерпілій зобов`язується відшкодувати. 
Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:
-показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка у судовому засіданні пояснила, що у її володінні був велосипед марки RockRider B.TWIN 540S 27.5 червоно-чорного кольору, який вона зберігала в коридорі біля квартири АДРЕСА_4 , де проживає. 12.12.2025 р. біля 15:00 год. вона зауважила відсутність велосипеда, про вчинення крадіжки повідомила на лінію «102». Слідчим вона надала чек на придбання велосипеда, який придбала в Польщі. Ціна велосипеда фактично більша, ніж зазначено у обвинуваченні. Тому нею подано позов про стягнення із обвинуваченого 40 000 грн. майнової шкоди, яку обгрунтовує вартістю аналогічних велосипедів на ринку та вартістю придбаних нею додаткових комплектуючих. Окрім цього, вважає, що викрадення велосипеда, яким вона дуже дорожить, заподіяло їй моральну шкоду, яка полягає у тому, що вона отримала стрес, зміну свого способу життя, у неї виникла необхідність тратити свій особистий час на відвідування слідчих органів, захисту своїх прав. Моральну шкоду оцінює у 60 000 грн. та просить таку стягнути з обвинуваченого; 
Окрім цього, потерпіла зазначила, що вважає вчинення злочину ОСОБА_5 замовним з боку лікаря травматолога ОСОБА_7 , який у 2020 році надавав їй медичну допомогу та з яким у неї склались неприязні стосунки, і саме останній був зацікавлений у тому, щоб заподіяти їй шкоду, розуміючи як вона дорожить своїм велосипедом. 
-повідомленням на лінію «102» про вчинення крадіжки велосипеда від 12.12.2025 р., протоколом прийняття заяви потерпілої ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення у ВП №1 ЛРУП №1 12.12.2025 р. та реєстрацією повідомлення про вчинений злочин у ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області; 
-протоколом огляду місця події від 12.12.2025 р. із фототаблицею до нього, з якого вбачається, що об`єктом огляду є площадка сьомого поверху будинку АДРЕСА_5 , у якій проживає потерпіла ОСОБА_4 . Зі слів потерпілої саме з цієї площадки був викрадений належний їй велосипед. Дозвіл на проведення огляду наданий відповідною заявою потерпілої ОСОБА_4 від 12.12.2025 р.;
-висновком товарознавчої експертизи №СЕ-19\114-25\31449-ТВ від 30.12.2025 р., яким стверджується, що ринкова вартість велосипеда марки RockRider B.TWIN 540S 27.5 червоно-чорного кольору, .станом на 13.12.2025 р. становила 15 889,05 грн ;
- із протоколу зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- кінозйомки, відеозаписів чи записів фото- кінозйомки, відеозапису від 16.12.2025 р. вбачається, що такі показання зняті із камер відеоспостереження, наданих ОСББ «Грінченка 5». З дослідженого у судовому засіданні протоколу огляду оптичного носія ДВД -диску та переглянутих відеофайлів вбачається, що на таких зафіксовано рух особи чоловічої статі з будинку №5 на вул. Грінченка в бік будинку на вул. Творчій , 14 у м.Львові о 13:21 год. 12.12.2025 р. У цей же день о 13:44 год. зафіксовано, як вказана особа повертається з боку вул. Творчої до будинку на вул. Гріченка, 5 у м.Львові ,тягнучи за собою велосипед червоного кольору. Особа одягнена у куртку темного кольору із білими лампасами на рукавах та кепку чорного кольору. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 ствердив, що на вказаних відеофайлах зафіксований саме він під час скоєння крадіжки велосипеда;
- із протоколу зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- кінозйомки, відеозаписів чи записів фото- кінозйомки, відеозапису від 16.12.2025 р. вбачається, що такі показання зняті із камер відеоспостереження, наданих ОСББ «Творча 14» . З дослідженого у судовому засіданні протоколу огляду оптичного носія ДВД-диску та переглянутих відеофайлів вбачається, що на таких зафіксовано рух особи чоловічої статі в напрямку будинку №14 на вул. Творчій у м.Львові о 13:28 год. 12.12.2025 р. У цей же день о 13:48 год. зафіксовано як вказана особа виходить з будинку АДРЕСА_2 , тримаючи за кермо велосипед червоного кольору та рухається в сторону вул. Гріченка у м.Львові. Особа одягнена у куртку темного кольору із білими лампасами на рукавах та кепку чорного кольору. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 ствердив, що на вказаних відеофайлах зафіксований саме він під час скоєння крадіжки велосипеда ;
-протоколом огляду речей від 15.12.2025 р.: куртки темного кольору із білими лампасами на рукавах та кепки чорного кольору із білими написами , які відповідно заяви обвинуваченого ОСОБА_5 від 15.12.2025 р. були надані для огляду як одяг, який обвинувачений мав на собі під час скоєння злочину. Зовнішній вигляд оглянутого одягу обвинуваченого співпадає із одягом особи, яка зафіксована на камерах відеоспостереження під час викрадення велосипеда потерпілої ;
-протоколом слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_5 від 14.01.2026 р., під час якого обвинувачений пояснив обставини вчинення крадіжки велосипеда потерпілої 12.12.2025 р. 
Зауваження потерпілої ОСОБА_4 стосовно проведення вказаного слідчого експерименту- як то: сумніви щодо осіб понятих, нечіткість показань обвинуваченого про його переміщення по будинку АДРЕСА_2 , причини його появи у цьому будинку, на переконання суду, жодним чином не впливають на допустимість та належність вказаного письмового доказу, а також на кваліфікацію дій обвинуваченого. 
Подані у судовому засіданні стороною обвинувачення документи: постанову про призначення слідчого, постанову про призначення групи прокурорів, постанову про визнання речових доказів, які в розумінні ст. 84 КПК України не є доказами у даному кримінальному провадженні, суд приймає до уваги як документи належного оформлення певних процесуальних дій . 
Суд оцінивши всі докази, надані стороною обвинувачення, щодо їх належності та допустимості, за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічном, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна-крадіжку, вчинену в умовах воєнного стану.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У той же час згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.
У справі №205/7091/16-к від 17.10.2019 ВС розтлумачив судову дискрецію у кримінальному судочинстві та звернув увагу на міжнародно-правове регулювання зазначеного інституту. Так, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інте лектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду, принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість та обставини вчинення кримінального правопорушення, а також особу винного, який повністю визнав свою вину, відповідно до ст. 89 КК України вважається несудимим, однак не відшкодував матеріальну шкоду потерпілій, та вважає, що йому слід обрати покарання у межах санкції статті, яка йому інкримінована - за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі. 
Враховуючи особу обвинуваченого, його стан здоров`я, ставлення до вчиненого, відсутність обставин, передбачених ст.67 КК України, суд вважає за можливе при обранні покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків у відповідності до вимог ст. 76 КК України.. 
Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів. 
Ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Ст. 22 ЦК України регламентує право особи на відшкодування збитків внаслідок порушення її цивільного права, зокрема права на володіння майном. Збитки - це негативні наслідки. Щоб мати право на стягнення завданих збитків, потерпіла особа повинна довести їх наявність та розмір . Розмір збитків визначається з урахуванням ринкових цін, що існували на день пред`явлення позову чи на момент прийняття судом рішення. 
Факт заподіяння збитків потерпілій обвинуваченим ОСОБА_5 шляхом вчинення ним крадіжки доведений в ході судового розгляду 
Потерпіла ОСОБА_4 мотивує розмір майнової шкоди в 40 000 грн. наданим розрахунком, виходячи із вартості аналогічного майна - велосипеда марки RockRider B.TWIN 540S 27.5 на сайті ОЛХ , вартості комплектуючих до велосипеда, які нею були придбані в Республіці Польща. Однак до позову потерпілою не долучено жодних письмових доказів, які б доводили зазначений нею розмір майнової шкоди та спростовували досліджений у судовому засіданні висновок товарознавчої експертизи.
При визначенні розміру майнової шкоди, яка підлягає до задоволення за позовом потерпілої, суд приймає до уваги ринкову вартість майна потерпілої (велосипеда), аналогічного викраденому, на момент вчинення злочину із врахуванням його товарного стану, амортизаційного зносу та комплектації, яка підтверджена висновком товарознавчої експертизи №СЕ-19\114-25\31449-ТВ від 30.12.2025 р. в розмірі 15889,05 грн., а також заявою потерпілої про викрадення належного їй майна, де остання зазначає орієнтовну вартість викраденого велосипеда 12000 грн. 
Суд не приймає до уваги покликання потерпілої ОСОБА_4 на те, що слідчий її змусив при написанні заяви про вчинення крадіжки занизити вартість викраденого велосипеда, оскільки суду не надано доказів звернень чи оскаржень дій слідчого з боку потерпілої під час досудового розслідування, а також будь-яких експертних висновків щодо оцінки належного потерпілій велосипеда, здійснених на її замовлення. 
Відтак, до задоволення підлягає сума заподіяної майнової шкоди в розмірі 15 889,05 грн. , яка встановлена органом досудового розслідування, і не спростована у судовому засіданні іншими доказами. . 
Згідно змісту ст.23 ЦК моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов"язковому з"ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з"ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.
Потерпілою ОСОБА_4 подано цивільний позов, у якому вона просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 60 000 грн. моральної шкоди.
Заподіяння моральної шкоди потерпіла ОСОБА_4 мотивує тим, що викрадений велосипед був для неї не просто засобом пересування, а костомним проектом, (тобто унікальним, створеним, чи налаштованим за індивідуальними вимогами користувача), який впливав на її спосіб життя, мобільність, виконання щоденних обов`язків . Окрім цього покликається на глибоку емоційну прив`язаність до цього об`єкту. 
Суд вважає доведеним факт заподіяння обвинуваченим ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 душевних страждань внаслідок викрадення її майна, та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди частково із врахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, потерпілої, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, обставин, при яких така шкода заподіяна, поведінку самого обвинуваченого по відношенню до потерпілої, який не вживав заходів для відшкодування шкоди добровільно.
Заходи забезпечення кримінального провадження слід вирішити відповідно до статті 174 КПК України. 
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.
Судові витрати, пов`язані із проведенням експертиз у кримінальному провадженні, стягнути з обвинуваченого в користь держави.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. 
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :
-систематично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і праці.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 17 грудня 2025 (справа № 466/11799/25; 1-кс/466/3419/25) - скасувати.
Речові докази:
- DVD-R диски- залишити при матеріалах кримінального провадження;,
- одяг ОСОБА_5 - повернути власнику.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 15 889 ( п`ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) грн. 05 коп. матеріальної шкоди та 5000 ( п`ять тисяч) грн. моральної шкоди, а всього стягнути 20 889 ( двадцять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) грн. 05 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 1782 ( одну тисячу сімсот вісімдесят дві) грн. 80 коп - вартість експертизи №СЕ-19\114-25\31449-ТВ від 30.12.2025 р., проведеної Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

  Суддя	  	 ОСОБА_1