Справа № 465/3019/25 Головуючий у 1 інстанції: Баран О.І. 
Провадження № 22-ц/811/4350/25 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 травня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді: Савуляка Р.В.
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.
секретаря: Іванової О.О. 
з участю: представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 04 грудня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб: Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса, ОСОБА_3 , Одеської міської ради про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин, а саме що заявниця ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 04 грудня 2025 року – заяву ОСОБА_1 з участю заінтересованих осіб: Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса, ОСОБА_3 , Одеської міської ради про встановлення факту родинних відносин, – залишено без розгляду.
Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 04 грудня 2025 року оскаржив представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі покликається на те, що висновок суду про наявність спору про право у зв`язку з наявністю іншого спадкоємця, а саме, двоюрідної сестри померлого – ОСОБА_3 , є помилковим, оскільки між ними відсутній спір щодо спадкового майна, а сама по собі наявність іншого спадкоємця не свідчить про наявність спору між ними.
Будучи заінтересованою особою в даній справі, ОСОБА_3 не подавала жодних заперечень щодо вимог заяви та не заявляла про наявність спору між ними.
Подаючи заяву про зупинення провадження у межах справи № 947/3882/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , Одеської міської ради, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору – Приморської державної нотаріальної контори м. Одеса, Одеської універсальної товарної біржі «Центр», про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, ОСОБА_3 визнає той факт, що ОСОБА_1 є однією із спадкоємців після смерті ОСОБА_6 .
Необхідність встановлення факту родинних відносин для отримання спадщини саме по собі не свідчить про наявність спору про право, який має розглядатися в порядку позовного провадження.
Залишаючи заяву без розгляду, суд ототожнив можливість виникнення спору в майбутньому з наявністю спору про право на момент розгляду справи, що суперечить правовій природі окремого провадження та вимогам цивільного процесуального законодавства.
Просить ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 04 грудня 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
27 березня 2026 року від Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшла заява, в якій просять розгляд справи проводити за відсутності їхнього представника.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, тому неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за її відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2  на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Судом і матеріалами справи встановлено, що звертаючись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 покликалася на те, що є двоюрідною сестрою померлого.
В обгрунтування заявлених вимог зазначала, що після смерті ОСОБА_4 зверталась у Приморську державну нотаріальну контору у місті Одеса. Однак, в результаті розбіжностей та змін прізвищ, ОСОБА_1 , як спадкоємець після смерті двоюрідного брата позбавлена можливості прийняти спадщину.
Залишаючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що з поданої нею заяви про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем ОСОБА_4 вбачається спір про право, тому заявлені нею вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого провадження та підлягають розгляду в порядку позовного провадження.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи із наступних обставин.
Відповідно до положень частини першої та другої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18) та постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17 (провадження № 14-610цс18).
Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 68 років помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено актовий запис №2406 та видано свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 58, 119, 152 зворот).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зверталась у Приморську державну нотаріальну контору у місті Одеса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , однак у зв`язку з відсутністю у неї документів, які підтверджують факт родинних відносин з померлим, просила не видавати свідоцтво про право на спадщину після сметрі  ОСОБА_4 , оскільки мала намір звертатись до суду для встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою  ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З копії матеріалів цивільної справи № 947/3882/25 вбачається, що у січні 2025 року ОСОБА_3 зверталась в Київський районний суд м. Одеси з позовом до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Приморська державна нотаріальна контора у м. Одеса про визнання договору купівлі – продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності.
Предметом спору було спадкове майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Так, ОСОБА_3 в межах розгляду цивільної справи № 947/3882/25, подавала заяву про зупинення провадження у справі, яку мотивувала тим, що дізналась про інших претендентів на спадщину (т. 1 а.с. – 180). 
Згідно протоколу судового засідання від 22 травня 2025 року (т. 1 а.с. – 180), під час розгляду справи № 947/3882/25, ОСОБА_3 заявила клопотання про залишення її позовної заяви без розгляду, враховуючи наявність ще одного спадкоємця. 
Ухвалою від 22 травня 2025 року Київський районний суд м.Одеси, клопотання позивача ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду задовольнив, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Приморська державна нотаріальна контора у м. Одеса, Одеська універсальна товарна біржа «Центр» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним залишив без розгляду (т. 1 а.с. – 187).
У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.
Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.
Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Суд першої інстанції, залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, вважав, що існує спір про право, оскільки даний факт згідно із наявних матеріалів може оспорюватись та не визнаватись іншими спадкоємцями, а тому має бути доведений в порядку позовного провадження.
Суди мають встановлювати, між ким існує спір, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (норми ЦК України), який би оспорював право заявника на прийняття спадщини, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним (див. постанови Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 554/10125/20 (провадження № 61-12758св21), від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21 (провадження № 61-126св22)).
ОСОБА_3 , яка є двоюрідною сестрою ОСОБА_4 та спадкоємцем після його смерті, залучена до участі у справі, однак за весь час розгляду справи, жодних зауважень чи заперечень щодо заяви ОСОБА_1 не висловлювала.
Більше того, подаючи заяву про зупинення провадження та клопотання про залишення її позовної заяви у справі №947/3882/25, вона визнавала, той факт, що ОСОБА_1 є однією з спадкоємців після смерті ОСОБА_6 ..
Таким чином, суд першої інстанції передчасно дійшов висновку, що між спадкоємцями існує спір, оскільки сама по собі наявність іншого спадкоємця не означає автоматично наявність спору між ними, адже існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним.
Колегія суддів зазначає, що метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту родинних відносин є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті двоюрідного брата ОСОБА_6 , шляхом встановлення родинних зв`язків зі спадкодавцем, оскільки отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона не може у зв`язку із відсутністю документального підтвердження родинних стосунків з спадкодавцем.
Необхідність встановлення факту родинних відносин заявника і ОСОБА_6 для прийняття спадщини сама по собі не свідчить про наявність спору.
Отже, висновок суду про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження, є передчасним і спростовується матеріалами справи.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що у даному випадку існує спір про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 , у зв`язку із чим суд дійшов передчасного висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягала залишенню без розгляду.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2  – задовольнити.
Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 04 грудня 2025 року – скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 15 травня 2026 року.

Головуючий: Савуляк Р.В. 

Судді: Крайник Н.П. 

Шандра М.М.