печерський районний суд міста києва

Справа № 757/22429/26-п 
П ОС Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2026 року суддя Печерського районного суду м. Києва Константінова К.Е., за участю секретаря Чорної А.І., прокурора Шкурпела Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Департементу внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 вчинив 2 епізоди корупційних адміністративних правопорушень за наступних обставин.
Так, ОСОБА_1 (протокол № 164 від 20.04.2026), припинивши з 31.03.2023 діяльність на посаді головного спеціаліста Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України, несвоєчасно, без поважних причин, подав 01.04.2026 о 09 год. 48 хв., декларацію особи, яка припинила діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, за наступних обставин.
Так, 22.04.2021 ОСОБА_1 склав присягу державного службовця відповідно до ст. 36 Закону України «Про державну службу».
На підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України від 12.10.2022 № 751 о/с ОСОБА_1 переведено (звільнивши з раніше займаних посад) на посаду головного спеціаліста Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 24.05.2021 № 247 о/с ОСОБА_1 присвоєно 9-ий ранг державного службовця.
Отже, ОСОБА_1 будучи державним службовцем є суб?єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», суб?єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов?язаних з корупцією та суб?єктом декларування. 
Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 29.03.2023 № 478 о/с з 31.03.2023 припинено державну службу ОСОБА_1 та звільнено з посади головного спеціаліста Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України згідно з пунктом 3 частини першої статті 83, частиною другою статті 86 Закону України «Про державну службу» (за угодою сторін).
Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону особи, які припинили діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"'ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов?язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до ч. 1 або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
На виконання вищезазначених вимог, головний спеціаліст Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_1 , припинивши з 31.03.2023 діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, був зобов`язаний подати декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік не пізніше 31.03.2024.
Проте, ОСОБА_1 , будучи суб?єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов?язку, способу та терміну подання такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону, подав відповідну декларацію лише 01.04.2026 о 09 год. 48 хв., а отже не своєчасно.
Вказане правопорушення вчинено 01.04.2025.
Днем виявлення правопорушення є 20.04.2026.
Крім того, ОСОБА_1 (протокол № 163 від 20.04.2026), припиняючи з 31.03.2023 діяльність на посаді головного спеціаліста Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України, несвоєчасно, без поважних причин, подав 10.12.2025 об 11 год. 19 хв., декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, за наступних обставин.
У Роз?ясненні Національного агентства з питань запобігання корупції № 4 від 13.11.2023 «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» визначено, що декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності.
Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру, крім декларації кандидата на посаду.
Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 год. 00 хв. дня, наступного за днем припинення діяльності
ОСОБА_1 , припиняючи 31.03.2023 діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, був зобов?язаний подати декларацію особи, яка припиняє діяльність пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше 31.01.2024.
Згідно з інформацією, розміщеною у публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 з 2020 року подавав декларації на сайті НАЗК, що свідчить про його обізнаність з вимогами та порядком декларування.
12.06.2021 ОСОБА_1 під час прийняття на роботу в МВС України під підпис ознайомився з обмеженнями, встановленими Законом України «Про запобігання корупції».
Проте, ОСОБА_1 , будучи суб?єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов?язку, способу та терміну подання такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення абзацу 1 ч. 2 ст. 45 та п. 2-7 розділу XIII Закону, подав відповідну декларацію лише 10.12.2025 об 11 год. 19 хв., що встановлено відповідно до послідовності його дій як користувача у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (лист НАЗК № 47-05/17518-26 від 19.03.2026).
Вказане правопорушення вчинено 10.12.2025.
Днем виявлення правопорушення є 20.04.2026.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні за встановлених обставин двох епізодів невчасного подання ним декларацій, визнав повністю, підтримав письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи від 30.03.2026.
Прокурор Шкурпело Р.В. в судовому засіданні підтримав протоколи про адміністративне правопорушення, долучив письмовий висновок, за змістом якого просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні корупційних адміністративних правопорушень, та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та прокурора, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованого правопорушення, яка також підтверджується фактичними даними протоколів про адміністративні правопорушення № 164 від 20.04.2026 та № 163 від 20.04.2026, інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, іншими матеріалами справи в їх сукупності. 
З урахуванням фактичних обставин справи суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 
Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів, а тому таке правопорушення не може бути визнане, як малозначне.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд у відповідності до положень ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, його щире каяття, і вважає можливим у виховних цілях призначити стягнення у виді мінімального штрафу.
На підставі викладеного та керуючись, ч. 1 ст. 172-6, ст.283-287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 гривень. 
Штраф необхідно сплатити на наступні реквізити: UA118999980313090106000026007, Назва отримувача коштів: ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/21081100, Код отримувача/код ЄДРПОУ/37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100, Призначення платежу: адміністративний штраф. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок, який необхідно сплатити на наступні реквізити: Отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030101, Код отримувача /код ЄДРПОУ/ 37993783, Рахунок отримувача: UA 228999980313181206000026007, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Призначення платежу: судовий збір.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці. 
Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя К.Е. Константінова