Справа № 372/278/26 
Провадження 2-994/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року  Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: Тиханського О.Б.,
за участю секретаря: Колісник К.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 , 
відповідача ОСОБА_3 ,
представника відповідача ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації половини вартості майна,

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулась звернулася до суду з позовом до відповідача, уточнивши який зазначила, що під час перебування в шлюбі з відповідачем 21.04.2023 ними було придбано за спільні кошти автомобіль Хонда. Автомобілем користувався відповідач. Після розірвання шлюбу, відповідач, без згоди позивача продав автомобіль, коштами розпорядився на власний розсуд. В зв`язку з цим, позивач просить стягнути частину вартості проданого автомобіля, який є спільною сумісною власністю подружжя, у розмірі 249500 грн.
Відповідачем надано відзив на позовну заяву та зазначено, що позов не визнає. Так, позивач не вірно вказує ціну придбання та продажі автомобіля. Автомобіль продавався за згоди позивача. Крім того, між сторонами існувала домовленість, що позивач залишається проживати у їх спільному будинку, а відповідач виїжджає та в подальшому оплачує комунальні послуги та надає кошти дітям, а відповідач в свою чергу розпоряджається автомобілем та коштами за його продаж. В зв`язку з цим, в задоволенні позову просить відмовити.
В судовому засіданні позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, додатково зазначили, що автомобіль був придбаний під час шлюбу за спільні кошти. У позивача не має водійських прав, тому автомобілем користувався лише відповідач. Після розірвання шлюбу відповідач самостійно вирішив не проживати у спільному будинку. Частково оплачував комунальні послуги за утримання будинку, який є спільним майном та частково допомагав фінансово спільним дітям. Жодних домовленостей щодо поділу спільного майна у них не було. Відповідач продав автомобіль без згоди позивача, вартості не відшкодував.
В судовому засіданні відповідач та його представник проти задоволення позову заперечили в повному обсязі з підстав викладених у відзив на позов, додатково зазначили, що між сторонами була домовленість, що позивач проживає в будинку, а відповідач виселяється з будинку, оплачує комунальні послуги, надає фінансову допомогу дітям і має самостійно розпоряджається автомобілем. 
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, допитавши як свідка  ОСОБА_3 приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Допитаний як свідок ОСОБА_3 показав, що при розлучені з позивачем була усна домовленість, що будинок для проживання залишається позивачу, а після досягнення повноліття дітьми, будинок буде продано та кошти поділені. Проте, після того як відповідач перестав проживати у будинку, він оплачував комунальні послуги, надавав фінансову допомогу дітям. В в`язку з цим, вважає, що мав право продати автомобіль і всі кошти залишити собі. В в`язку з необхідністю придбати нове житло, він продав автомобіль, яким користувався, дітям та позивачу було відомо про його намір продажу. 

В судовому засіданні встановлено наступні фактичні обставини справи.
Відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області від 19.11.2024, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , укладений 24.07.1991, розірвано. 
Відповідно до довідки Головного сервісного центру МВС від 06.01.2026 повідомлено, що власником автомобіля ОСОБА_5 , відповідно до договору купівлі-продажу від 21.04.2023 є ОСОБА_3 . 08.10.2025 автомобіль перереєстрований на нового власником на підставі договору у СГ, №5706/25/002871 від 05.10.2025, виданого ТОВ «Автопрестиж центр». 
Відповідно до довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях від 30.12.2025, надано інформацію, що за ОСОБА_3 було зареєстровано/перереєстровано зокрема транспортний засіб: 21.04.2023 ОСОБА_5 , 2013 року випуску, об`єм двигуна 3471 см.куб., 08.102.2025 в ТСЦ №3247 РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях перереєстровано на ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 05.10.2025 №5706/25/002871.
Відповідно до договору комісії №5706/25/1/002871 від 04.10.2025, ТОВ «Автопрестиж центр» зобов`язується за дорученням ОСОБА_3 , здійснити правочин щодо продажу транспортного засобу Хонда Пілот 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , за ціною 499000 грн.
Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу №5706/25/002871 від 05.102.2025, ТОВ «Автопрестиж центр» передав у власність ОСОБА_6 транспортний засіб Хонда Пілот 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , за ціною 499000 грн.
Згідно ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Сторонами визнається, що автомобіль Хонда Пілот 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , придбаний під час шлюбу між сторонами та був проданий відповідачем після розірвання шлюбу за ціною 499000 грн.

Статтею 355 Цивільного Кодексу України визначено, що майно, що с у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частиною другою цієї ж статті передбачено, що майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до статті 368 Цивільного Кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частиною третьою цієї статті визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) . Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя».
Відповідно до ч. 1 ст. 63 СК України визначено , що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними».
Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

За вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.
За приписами ч. 2, 4 ст. 65 СК України передбачено, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
У відповідності до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. 
Таким чином норми сімейного законодавства, які встановлюють підстави та механізм поділу спільного майна подружжя, припускають існування факту спільної сумісної власності дружини і чоловіка в рівних частках, доки не доказано інше кимось із подружжя, а відтак обов`язок доказування щодо спростування факту спільної сумісної власності подружжя законом покладається на того з подружжя, хто це заперечує.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Як встановлено в судовому засіданні та визнається сторонами, автомобіль був придбаний під час шлюбу, а від так суд приходить до висновку, що даний автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності сторін в рівних частинах.
Разом з тим, судом встановлено та визнається сторонами, що автомобіль відповідачем був проданий за 499000 грн. та кошти не були розподілені між сторонами відповідно до належних їм часток у автомобілі.
Підстав для зміни рівності часток судом не встановлено.
Заперечення відповідача, щодо усних домовленостей про поділ спільного майна подружжя та надання коштів на утримання спільного майна, не спростовують факту рівності часток сторін, крім того такі факти позивачем не підтвердженні і належних доказів, щодо домовленостей сторін про поділ усього спільного майна між сторонами суду не було надано.
Таким чином, суд приходить до висновку, що враховуючи продаж спільного майна, поділу підлягає сума отримана від продажу автомобіля, а саме частина отриманих коштів, що становить 249500 грн.
Враховуючи вищенаведене, уточнена позовна вимога підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням задоволення позову в розмірі зменшених позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2495 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 223, 259, 263-265, 268, 273, 282, Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст.ст. 317, 328, 368, 372, 386, 392 Цивільного кодексу України, ст.ст. 60, 61, 63, 65-71 Сімейного кодексу України, суд, 

В И Р І Ш И В:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації половини вартості майна – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 249500 (двісті сорок девять тисяч п`ятсот) гривень грошової компенсації половини вартості відсудженого спільного майна подружжя. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2495 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду.

Суддя: О.Б. Тиханський