г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 215/9830/25
Номер провадження 2/213/1101/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року         м. Кривий Ріг
Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючої - судді Хмельової С.М., 
за участі секретаря судового засідання – Ємельянцевої Т.С.,
за відсутності сторін
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

У С Т А Н О В И В:
До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач – ТОВ "Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до кредитного договору №23381 від 16.11.2024, укладеного між сторонами, відповідач отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. строком на 730 днів, до 06.11.2026 року, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ КБ «ПУМБ», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. 
Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, направивши на платіжну картку відповідача обумовлену договором суму коштів. Відповідач своєчасно не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, має заборгованість. Позивач вказує, що звертає стягнення на прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 16.11.2024 по 01.12.2025 та не пред`являє вимоги дострокового повернення суми кредиту. Станом на 16.12.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить: 26 600,00 грн – проценти, 14 000,00 грн – штраф за порушення умов кредитного договору.
Позивач просить стягнути з відповідача вказані суми, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн.
Сторони в судове засідання не з`явились. 
Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника товариства. 
Відповідачка про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась судом своєчасно і належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак повторно не з`явилась в судове засідання, про причини неявки не повідомила, будь-яких клопотань не направила. Відзив на позов до суду не надходив. 
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України.
У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
25 грудня 2025 року представник позивача звернувся до Тернівського районного суду суду міста Кривого Рогу з даною позовною заявою. Ухвалою вказаного суду від 12.02.2026 справу передано до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю.
Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 березня 2026 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувані докази за клопотанням представника позивача. 
07 квітня 2026 року до суду надійшли докази, що витребовувались
Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлені такі обставини.
16 листопада 2024 року між ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 23381, за умовами якого товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 7 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором.
За умовами договору процентна ставка за користування кредитом становить – 1,0% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 365.00%) користування кредитом (п.1.2. договору). Строк надання кредиту та строк дії договору становить 730 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно додатку №1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є додатком №1 до цього договору (п.1.3 договору)
Відповідно до п.1.6. договору товариство переказує суму кредиту на електронний платіжний засіб НОМЕР_2 , що належить позичальникові. Переказ суми кредиту здійснюється товариством через платіжний сервіс (фінансову установу, що здійснює діяльність переказу коштів без відкриття рахунків) або іншим способом.
Як зазначено у п.п.3.5., 3.5.1., 3.5.2. договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 1 120,00 гривень на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 280,00 гривень починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.
Підписавши цей договір, позичальник засвідчив, що повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом договору, додатків до нього, паспортом споживчого кредиту та правил і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.
Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 617897.
Додатком №1 до кредитного договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів, відповідно до якої сплата за кредитом повинна відбуватися кожні 20 днів у розмірі 1400 грн (проценти), останній платіж – 7000 грн – сума кредиту, 700 грн – проценти. Загальна вартість кредиту -58 100,00 грн. Аналогічні умови містяться і в паспорті споживчого кредиту, підписаного відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. 
Кредитор взяті на себе зобов`язання виконав, надавши відповідачу кредит відповідно умов кредитного договору в розмірі 7000,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 16.12.2025. Відповідно до інформації, наданої АТ «ПУМБ» на ухвалу суду, в банку на ім`я ОСОБА_1 була випущена платіжна картка НОМЕР_3 , на яку 16.11.2024 було надходження коштів в сумі 7000 грн, що видно із виписки по рахунку. 
Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, допустила прострочення повернення кредиту, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 01 грудня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 47 600,00 грн, з яких 7 000,00 грн заборгованість за кредитом, 26 600,00 грн заборгованість за процентами, 14 000,00 грн заборгованість за штрафами.
Розмір боргу відповідачкою не спростовано.
Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за відсотками та штрафи. 
Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Встановлено, що сторонами в кредитному договорі визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредиту, процентна ставка, періодичність платежів, загальна вартість кредиту, відповідальність за невиконання умов договору тощо. 
Також встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено у формі електронного документу та підписано відповідачкою електронним підписом. 
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 
Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Як передбачено пунктом 6 частини 1 ст. 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення з ОСОБА_1 кредитного договору №23381 від 16 листопада 2024 року та надання їй кредитних коштів.  
Відповідачкою не спростовано отримання грошових коштів у зазначеній в договорі сумі.
У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Після підписання договору між сторонами виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникли зобов`язання повернути кредитору кошти відповідно до умов договору і сплатити відсотки за користування ними. Як встановлено Кредитним договором №23381, за користування кредитом передбачено сплату процентів за ставкою -1,00% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (70 грн).
Як видно із розрахунку позивача нарахування процентів в сумі 26 600,00 грн здійснювалось в межах строку кредитування та відповідало умовам договору.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). 
Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Таким чином встановлено, що сторонами договору були погоджені умови та порядок нарахування відсотків за кредитом, який був дотриманий кредитором. Відповідачка умови договору щодо періодичної сплати процентів не виконала належним чином, що призвело до виникнення заборгованості у вказаному вище розмірі. 
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимога ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» про стягнення з відповідачки заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами у сумі 26 600,00 грн є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо заявленої вимоги про стягнення штрафу суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Також Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Оскільки стягнення неустойки (штрафу, пені) у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи зазначені обставини, а також те, що відповідачка відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі - не надала, доводи позивача щодо невиконання відповідачкою зобов`язань за договором кредиту, а також щодо розміру заборгованості за відсотками нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 26 600 грн. В стягненні щтрафів в сумі 14 000 грн позивачу слід відмовити. 
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким.
Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до позову судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 10 000,00 грн, на підтвердження яких позивачем надано: договір № 03/06/2024 про надання юридичної допомоги від 03.06.2024, укладений між ТОВ «ФК «Процент» та ФОП ОСОБА_2 ; акт приймання - передачі наданих послуг №73 від 30.09.2025 до вказаного договору; витяг з реєстру № 1 до акту приймання передачі наданих послуг №73 до договору № 03/06/2024 відповідно до якого вартість підготовки позовної заяви склала 9000,00 грн, складання адвокатського запиту про витребування доказів - 1000,00 грн; копію платіжної інструкції № 3403 від 30.09.2025 про сплату за надання правової допомоги до договору №03/06/2024 від 03.06.2024.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір здійснених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами. Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності від відповідача не надійшло.
З огляду на часткове задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 6 551,72 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1587,09 грн (26 600*2422,40/40 600).
Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 610, 611, 625, 639, 1048-1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 247, 263- 265, 274, 279, 280, 282, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» заборгованість за Кредитним договором №23381 від 16 листопада 2024 року о нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 26 600 (двадцять шість тисяч шістсот) грн 00 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» витрати зі сплати судового збору у розмірі 1587 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят сім) грн 09 коп та витрати на правову допомогу в розмірі 6 551 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 72 коп. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ», адреса: вул. Вацлава Гавела, буд.4, м. Київ, код ЄДРПОУ 41466388.
Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстрована адреса місця проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Дата складення повного тексту судового рішення – 22 червня 2026 року.

Суддя С.М. Хмельова