УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року
м. Київ
справа №758/8087/26
провадження № 51 - 2445впс26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання голови Київського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 62024240020001401 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, з Подільського районного суду м. Києва до Житомирського районного суду Житомирської області,
встановив:
до Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшло подання голови Київського апеляційного суду про направлення вказаного кримінального провадження з Подільського районного суду м. Києва до Житомирського районного суду Житомирської області.
Подання мотивовано тим, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 надійшло до Подільського районного суду м. Києва з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки місцем вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення є територія військової частини, яка відноситься до територіальної юрисдикції Житомирського районного суду Житомирської області.
Учасники судового провадження повідомлені про час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явились, що відповідно до ч. 4 ст. 34 КПК України не перешкоджає його розгляду. 
Заслухавши доповідь судді, дослідивши наявні у розпорядженні суду матеріали провадження та перевіривши наведені у поданні доводи, колегія суддів дійшла висновку, що подання задоволенню не підлягає на таких підставах.
Положеннями ч. 3 ст. 34 КПК України передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Частиною 9 статті 615 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.
Як неодноразово вказував Верховний Суд у своїх рішеннях, положення норм КПК України, якими врегульовано правила визначення територіальної підсудності кримінального провадження, застосовуються у взаємозв`язку з приписами
ст. 6 КК України, за якими кримінальне правопорушення визнається вчиненим на території України, якщо його було почато, продовжено, закінчено або припинено на території України.
За змістом обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що, бувши військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (за мобілізацією), він
11 березня 2025 року самовільно залишив розташування польового табору навчального батальйону, дислокованого в Житомирському районі Житомирської області, проводив час на власний розсуд, 27 березня 2026 року був затриманий працівниками Подільського управління поліції ГУНП у місті Києві.
Таким чином, місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, є, у тому числі, населений пункт, який розташований в межах юрисдикції Київського апеляційного суду.
Враховуючи наведене, підстави для задоволення подання Київського апеляційного суду та направлення вказаного провадження на розгляд до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів відсутні.
Водночас колегія суддів звертає увагу на наявність у Київського апеляційного суду повноважень, передбачених ст. 34 КПК України, на вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, з приводу чого, в тому числі, звертався суд першої інстанції.
Керуючись ст. 34 КПК України, Суд
постановив:
подання голови Київського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 62024240020001401 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5
ст. 407 КК України, з Подільського районного суду м. Києва до Житомирського районного суду Житомирської області залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3