Справа №551/608/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" липня 2026 р. селище Шишаки Полтавської області

Шишацький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Вергун Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) осіб цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Споживчий центр » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

в с т а н о в и в:

05 червня 2026 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В обґрунтування позову представник позивача Андрухов В.М., який діє на підставі довіреності, вказав, що ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 11 листопада 2025 року уклали Кредитний договір (оферти) № 11.11.2025-100000106. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 10 000 грн., строком на 168 днів і датою його повернення 27 квітня 2026 року, із застосуванням фіксованої незмінної процентної ставки 0,99% за один день користування кредитом.
Відповідно до умов Договору від 11 листопада 2025 року та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 10 000 грн. на строк, зазначений в умовах кредитного договору. 
Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі.
У свою чергу, ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 31 632., що складається із заборгованості по тілу кредиту 10 000 грн., по процентам – 16 632 грн., неустойки – 5 000 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 11.11.2025-100000106 від 11 листопада 2025 року у розмірі 31 632 грн., а також просить стягнути суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 662,40 грн.

Відповідно до відповіді з виконавчого комітету Шишацької селищної ради Полтавської області за вих. № 322/07.1-28 від 04 червня 2026 року, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 42).

Ухвалою суду від 05 червня 2026 року позовну заяву ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, до відому яких доведено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 09 год. 40 хв. 07 липня 2026 року (а.с.43).

Сторони належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи ( а.с. 48-50 ).

19 червня 2026 року від представника відповідача – адвоката Замоздри В.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості відмовити в повному обсязі та у разі задоволення позовних вимог зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката (а.с. 51-55).

24 червня 2026 року від позивача ТОВ «Споживчий центр» надійшла відповідь на відзив (а.с.56-75).

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Положенням статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 11 листопада 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 11.11.2025-100000106, шляхом надсилання кредитодавцем Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) від 11 листопада 2025 року, подання відповідачем Заявки кредитного договору від 11 листопада 2025 року та Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту) від 11 листопада 2025 року ( а.с. 14 зворот - 21 ).
Укладені документи підписані одноразовим ідентифікатором «Е875», що надсилався на фінансовий номер позичальника 0668529638.

За умовами пунктів 1-7 Договору № 11.11.2025-100000106 від 11 листопада 2025 року кредит надається у сумі 10 000 грн. на 168 днів до 27 квітня 2026 року з застосуванням денної процентної ставки 0,99% за один день користування кредитом, що застосовується протягом перших трьох періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. ( а.с. 18).

Проведення ідентифікації відповідача ОСОБА_1 при укладанні Кредитного договору підтверджується Інформацією отриманою з центрального вузла Системи BankID НБУ на електронний запит на ідентифікацію з даними користувача, де містяться відомості про позичальника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина № НОМЕР_1 виданого 25 березня 2019, орган, що видав 5342, РНОКПП НОМЕР_2 (а.с. 29 зворот).

11 листопада 2025 року позивач на виконання умов Кредитного договору № 11.11.2025-100000106 перерахував грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. на платіжну картку відповідача за № НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 02 червня 2026 за № 1-0206 (а.с. 22).

Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за Кредитним договором № 11.11.2025-100000106 від 11 листопада 2025 року, заборгованість ОСОБА_1 по вищевказаному кредитному договору становить 31 632 грн., яка складається з: 10 000,00 грн. - тіло кредиту; 16 632,00 грн. - проценти; 5000,00 грн. – неустойки (а.с. 23).

Статтями 4, 5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст.627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 11 листопада 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 11.11.2025-100000106.

Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 10 000,00 грн. строком на 168 днів. Даний договір підписаний відповідачем після проходження ідентифікації шляхом використання системи BankID Національного банку України.

На підтвердження укладення кредитного договору позивачем долучено заявку кредитного договору, пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), підтвердження укладення кредитного договору, підписані відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора «Е875», інформацію з BankID щодо позичальника, а також довідку про перерахунок кредитних коштів позичальнику.

Отже, матеріалами справи доведено, що Кредитний договір № 11.11.2025-100000106 від 11 листопада 2025 року укладено в електронній формі, що відповідає положенням ст. 207 ЦК України із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст. 12 вказаного Закону, а саме: кредитодавцем засвідчено кваліфікованою електронною печаткою, а позичальником - за допомогою одноразового ідентифікатору із позначкою часу.

Відповідно до п. 4.1. Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11хх-хххх-9908 та саме такий номер картки для зарахування коштів зазначено позичальником у кредитному договорі. Також 11 листопада 2025 року позивач на виконання умов Кредитного договору № 11.11.2025-100000106 перерахував грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. на вказану картку відповідача за № НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 02 червня 2026 року за № 1-0206.

Разом з тим, ОСОБА_1 також не спростовано факт надання ним всіх особистих ідентифікуючих даних, зокрема РНОКПП та дату його народження, його платіжної картки, номера мобільного телефону, без надання яких і відповідного підтвердження, ознайомлення з відповідними умовами та правилами отримання та повернення кредитних коштів, відповідний кредит не міг бути наданий.

Факт перерахування коштів підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про успішне перерахування грошових коштів 11 листопада 2025 року 03:52:00 на суму 10000,00 грн., номер картки № НОМЕР_3 , номер транзакції в системі iPay.ua 916737719, призначення платежу: видача за договором кредиту № 11.11.2025-100000106. (а.с. 22)

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов Кредитного договору № 11.11.2025-100000106 від 11 листопада 2025 року, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог позивача про стягнення з ОСОБА_1 за тілом кредиту у сумі 10 000,00 грн, за процентами у сумі 16 632,00 грн.

Окрім того, згідно пункту 5 ч. 1 статті 10 Закону України «Про платіжні послуги» до надавачів платіжних послуг належать фінансові установи, що мають право на надання платіжних послуг.

Частиною 3 ст. 10 Закону України «Про платіжні послуги» встановлено, що фінансові установи мають право на провадження діяльності з надання фінансових платіжних послуг лише після отримання ними ліцензії відповідно до цього Закону (крім банків) та за умови включення до Реєстру, якщо інше не передбачено цим Законом.

Оскільки ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наданий позивачем довідка-розрахунок, суд вважає належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі. 

З приводу стягнення з відповідача на користь позивача 5 000 грн. неустойки, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договору 23 травня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» і ОСОБА_2 , так і на час ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит(позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу,пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка(штраф,пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання(невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, у стягненні неустойки з відповідача на користь товариства слід відмовити.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за основним зобов`язання у розмірі 10 000 грн., заборгованість за процентами у розмірі 16 632 грн., що у сумі складає 26 632 грн.

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 2 241,47 грн. (84,19% від 2662,40 грн.).

Керуючись статтями 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 11.11.2025-100000106 від 11 листопада 2025 року у загальному розмірі 26 632 грн. 00 коп. 

У задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір в розмірі 2 241 грн. 47 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», адреса місцезнаходження: 01132, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.133-А, код ЄДРПОУ 37356833;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 07 липня 2026 року. 

Головуючий суддя: