КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Унікальний номер справи № 756/3609/26 Головуючий у суді першої інстанції - Шролик І.С.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9569/2026 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Нежура В.А.,
судді Верланов С.М., Невідома Т.О., 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 березня 2026 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Культурно-інформаційна агенція «Соціальний портал Україна» про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації,

встановив:

У березні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Громадської організації «Культурно-інформаційна агенція «Соціальний портал Україна» про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10 березня 2026 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали суду.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18 березня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 березня 2026 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10 березня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з невідповідністю позову вимогам ч. 1 ст. 185 ЦПК України, зокрема, із ненаданням доказів надсилання копії позовної заяви та доданих документів відповідачу.
Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції вказав, що на виконання вимог статей 43, 177 ЦПК України позивачу слід надіслати відповідачу копію позовної заяви та всіх доданих до неї документів та надати суду докази надіслання.
На виконання вимог ухвали суду 10 березня 2026 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено докази у формі скріншоту про надсилання копії позовної заяви з додатками відповідачу.
В подальшому, ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18 березня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.
Повертаючи позовну заяву, суддя обґрунтовував це тим, що ОСОБА_1 не виконав вимоги ухвали суду від 10 березня 2026 року, а саме - не надав належних доказів надсилання копії позовної заяви та доданих документів відповідачу, що унеможливлює відкриття провадження у справі. 
Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Пунктом 2 частини 1 статті 177 ЦПК України передбачено, що у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
Частиною 7 ст. 43 ЦПК України передбачено, що, у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.
Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
У постанові від 14.11.2018 у справі № 761/9285/17 Верховний Суд зробив висновок, що належним доказом надіслання документів може бути опис вкладення разом з розрахунковим документом, а факт отримання підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
Отже, виходячи зі змісту п.2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, належним виконанням стороною справи указаної норми Кодексу, є надсилання нею саме поштою листом з описом вкладення (листом з оголошеною цінністю) іншим учасникам справи - відповідачу копій поданих до суду документів.
Як видно із матеріалів справи, позовну заяву подано до суду шляхом направлення на електронну адресу суду з накладенням електронного цифрового підпису позивача, тобто, у електронній формі.
Заяву про усунення недоліків направлено у системі «Електронний суд».
Як доказ направлення позову іншим учасникам справи ОСОБА_1 направив до суду скріншот вихідного листа на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2, надісланого із електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Однак, такий скріншот не є належним доказом направлення копії позовної заяви відповідачу в розумінні статей 43, 177 ЦПК України. 
Так, документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи. Нормами чинного ЦПК України не передбачена можливість направлення документів на звичайну електронну адресу.
У матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо наявності електронного кабінету у відповідача, тому належним способом направлення документів у даному випадку є їх надсилання саме поштою листом з описом вкладення (листом з оголошеною цінністю).
Натомість, позивач не надав суду доказів направлення позову відповідача на його поштову адресу.
Отже, недоліки позовної заяви не були усунуті у встановлений судом строк, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви.
Доводи апеляційної скарги про те, що позовна заява ОСОБА_1 відповідає встановленим процесуальним законом вимогам, колегією суддів відхиляються, оскільки ґрунтуються на власному помилковому тлумаченні позивачем норм законодавства.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказана ухвала є законною та обґрунтованою, ухваленою на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.
Керуючись статтями 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: В.А. Нежура

Судді: С.М. Верланов

Т.О. Невідома