Справа № 420/35726/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд :
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у відмові призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 1 згідно із заявою від 20.09.2023 № 9607;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Одеській області у прийнятті рішення № 204850015659 від 14.05.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах згідно із заявою № 9607 від 20.09.2023;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області скасувати в повному обсязі рішення № 204850015659 від 14.05.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 згідно із заявою № 9607 від 27.09.2023, яке прийнято на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року по справі № 420/22421/24 (номер судового провадження П/420/22598/24);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 1 зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» згідно поданої заяви від 20.09.2023 № 9607.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ГУ ПФУ в Одеській області протиправно відмовило йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 за його заявою від 20.09.2023. Позивач наголошує, що відповідач у рішенні від 14.05.2025 року, прийнятому на виконання попереднього судового рішення, знову безпідставно занизив його пільговий стаж, визначивши його в розмірі лише 6 років 10 місяців 14 днів замість належних 14 років 9 місяців. Записи в його трудовій книжці та офіційні довідки підтверджують тривалу роботу в особливо шкідливих умовах праці на посаді терміста на ПАТ «Харківський підшипниковий завод» та ДП «Завод імені В.О. Малишева». Крім того, наявність спеціального стажу за Списком № 1 тривалістю понад 12 років підтверджується відомостями з Реєстру застрахованих осіб за формою ОК-5, де відображено відповідний код підстави обліку стажу. При цьому за ним було збережено робоче місце на час проходження військової служби за контрактом у складі Збройних Сил України. Також зазначає, що періоди його безпосередньої участі в бойових діях в зоні проведення АТО/ООС підлягають зарахуванню до пільгового стажу у потрійному розмірі - один місяць за три, що узгоджується із нормами Закону № 2011-XII. Обчисливши загальний страховий стаж, відповідач сам визнав його у розмірі 27 років 9 місяців 1 день, що перевищує необхідний мінімум у 25 років. Оскільки всі передбачені законом умови щодо віку, загального та спеціального стажу для чоловіків за Списком № 1 ним повністю виконано, Позивач вважає повторну відмову органу ПФУ системним порушенням його конституційного права на належне пенсійне забезпечення.
Ухвалою судді від 27.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
31.10.2025 до суду від ГУ ПФУ в Харківській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що для призначення чоловікам пільгової пенсії за Списком № 1 необхідна наявність не менше 25 років загального страхового стажу та не менше 10 років спеціального стажу на зазначених роботах. На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 року пенсійний орган повторно розглянув заяву позивача від 20.09.2023, в результаті чого безпосередньої участі позивача у бойових діях були належним чином обраховані на пільгових умовах із розрахунку один місяць за три. В результаті такого перерахунку загальний страховий стаж позивача з урахуванням кратності зріс і склав 27 років 9 місяців 1 день. Водночас, що пільговий стаж за Списком № 1 не змінився, оскільки до нього вже були включені всі наявні періоди згідно з наданими довідками, і він становить лише 6 років 10 місяців 14 днів. З огляду на відсутність необхідних 10 років спеціального пільгового стажу, ПФУ прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії. 
06.11.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою за даними системи персоніфікованого обліку за формою ОК-5, його спеціальний стаж на посаді терміста зі шкідливими умовами праці вже складає 12 років 4 місяці 19 днів. Крім того, позивач акцентує увагу на рішенні суду від 13.03.2025 року, яким було чітко встановлено обов`язок зарахувати періоди його безпосередньої участі у бойових діях в особливий період на пільгових умовах - один місяць за три. За його підрахунками, цей період військової служби в зоні АТО/ООС тривалістю 14 місяців 7 днів у потрійному обчисленні додає до спеціального стажу ще 3 роки 6 місяців 21 день. Таким чином, сумарний пільговий стаж Позивача за Списком № 1 фактично становить 15 років 11 місяців 9 днів, що суттєво перевищує передбачений законом десятирічний мінімум. Зважаючи на те, що відповідачі вже підтвердили наявність у нього необхідного загального страхового стажу (27 років 9 місяців 1 день), позивач підкреслює, що повністю виконав усі умови для отримання пенсії. 
07.11.2025 до суду від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 року по справі № 420/22421/24 ГУ ПФУ повторно розглянуло заяву позивача від 20.09.2023 року. Під час цього розгляду всі періоди безпосередньої участі заявника у бойових діях в зоні АТО/ООС були обчислені у потрійному розмірі: один місяць за три. В результаті перерахунку загальний страховий стаж позивача з урахуванням кратності зріс до 27 років 9 місяців 1 день. Водночас спеціальний пільговий стаж за Списком № 1 залишився незмінним і склав лише 6 років 10 місяців 14 днів, оскільки до нього вже зарахували всі наявні періоди згідно з поданими довідками. З огляду на вимоги пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV, яка передбачає для чоловіків наявність щонайменше 10 років стажу на шкідливих виробництвах, відповідач прийняв рішення № 204850015659 від 14.05.2025 року про відмову в призначенні пенсії. Позивач набуде право на пенсійні виплати зі зниженням віку лише у 54 роки, а судове рішення від 13.03.2025 року наразі виконано в повному обсязі. 
12.11.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою правова позиція відповідача ґрунтується на помилковому тлумаченні норм матеріального права, що призвело до штучного заниження його спеціального стажу. Посилаючись на записи у трудовій книжці, первинні довідки підприємств та офіційні дані реєстру застрахованих осіб за формою ОК-5, позивач стверджує про наявність у нього стажу роботи за Списком № 1 на посаді терміста - 12 років 4 місяці 19 днів. За розрахунком позивача, двократне збільшення цього бойового періоду додає до його спеціального стажу ще 28 місяців 12 днів. У результаті сумування прямих та військових періодів його фактичний стаж за Списком № 1 становить 14 років 8 місяців 31 день (або 14 років 9 місяців), що повністю нівелює твердження ПФУ про відсутність необхідних 10 років. Оскільки загальний страховий стаж у 27 років 9 місяців 1 день уже визнаний самими відповідачами, він має беззаперечне право на призначення пільгової пенсії.
Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій (посвідчення НОМЕР_1 від 13.05.2019).
З 20.07.2017 року він брав безпосередню участь в антитерористичній операції (АТО) та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, а з початку повномасштабного вторгнення 24.02.2022 року продовжує проходити військову службу у складі Збройних Сил України.
20.09.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (за місцем свого проживання) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 із додатками: трудова книжка НОМЕР_2 , посвідчення УБД, пільгові довідки підприємств, довідка про участь в АТО/ООС, а також накази ДП «Завод імені В.О. Малишева» про відсторонення від роботи у зв`язку із призовом на військову службу за контрактом зі збереженням робочого місця.
За принципом екстериторіальності розгляд заяви здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке рішенням № 046350013712 від 27.09.2023 відмовило позивачу в призначенні пенсії.
Відмова була мотивована тим, що його страховий стаж становив 24 роки 0 місяців 6 днів, а пільговий стаж - 06 років 0 місяців 0 днів, що, на думку органу ПФУ, було недостатнім для призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України № 1058-IV (необхідно не менше 25 років страхового та не менше 10 років пільгового стажу).
Позивач оскаржив вказану відмову до Одеського окружного адміністративного суду (справа № 420/22421/24), в результаті чого рішенням суду від 13.03.2025 року рішення органу ПФУ № 046350013712 було визнано протиправним та скасовано; зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області повторно розглянути заяву з урахуванням наданої правової оцінки.
У вищезазначеній справі суд встановив, що записи в трудовій книжці є належними, а періоди безпосередньої участі позивача у бойових діях (з 17.05.2018 по 01.09.2018, з 16.09.2018 по 01.12.2018, з 02.07.2019 по 01.12.2019, з 16.12.2019 по 25.03.2020) підлягають обчисленню на пільгових умовах - один місяць за три.
На виконання судового рішення ГУ ПФУ в Одеській області повторно розглянуло заяву, в результаті чого прийняло нове рішення № 204850015659 від 14.05.2025 року, яким відмовило в призначенні пільгової пенсії за Списком № 1. 
У рішенні пенсійне управління врахувало висновки суду щодо кратності (1 місяць за 3) для періодів участі в бойових діях, у зв`язку з чим загальний страховий стаж Позивача зріс і був визначений у розмірі 27 років 9 місяців 1 день, проте спеціальний пільговий стаж за Списком № 1 відповідач визначив у розмірі лише 6 років 10 місяців 14 днів, вказавши про відсутність необхідних 10 років.
Позивач вказує, що з урахуванням прямого стажу терміста в системі ОК-5 (12 років 4 місяці 19 днів) та приєднання до цього спеціального стажу періодів участі в бойових діях у потрійному розмірі (14 місяців 7 днів військової служби в АТО/ООС, що дають додатково 28 місяців 12 днів пільгового збільшення), його реальний спеціальний стаж за Списком № 1 становить від 14 років 9 місяців до 15 років 11 місяців 9 днів (залежно від методики сумування суміжних періодів), що повністю покриває законодавчу норму в 10 років.
Зважаючи на протиправне та систематичне порушення права на пенсійне забезпечення позивач звернувся до суду із даним позовом.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню у зв`язку з наступним.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій передбачені Законами України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються умови участі в пенсійній системі: умови, норми та порядок пенсійного забезпечення: умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат. Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; заінтересованості кожної працездатної особи у власному матеріальному забезпеченні після виходу на пенсію; рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат.
До заяви про перерахунок пенсії надається пакет документів, перелік яких визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.
Згідно з п. 4.2 даного Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіка - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до абзацу другого пункту 1 статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі також - Закон № 2011-XII) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2.3 розділу II Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 (далі також - Положення № 530), передбачено, що участь у бойових діях у воєнний час зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.
Подібні правовідносини та норми права, які їх регулюють, неодноразово були предметом розгляду у Верховному Суді, а саме: постанова від 21 березня 2023 року (справа № 160/6146/19), постанова від 05 червня 2018 року (справа № 348/347/17), постанова від 30 липня 2019 року (справа № 346/1454/17), постанова від 02 квітня 2020 року (справа № 185/4140/17), постанова від 16 червня 2020 року (справа № 185/7049/16).
В даному випадку, Верховним Судом у відповідних рішеннях сформовано висновки, що період проходження військової служби у передбачених Положенням № 530 випадках підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці, зокрема і при призначенні пенсії на підставі Закону № 1058.
Крім того, положеннями Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Закону України «Про пенсійне забезпечення» чітко передбачено, що час проходження військової служби у період бойових дій (особливий період) зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах.
Вирішуючи спір, суд враховує, що ГУ ПФУ в Одеській області, формально виконуючи рішення суду від 13.03.2025 року у справі № 420/22421/24 та збільшивши загальний страховий стаж позивача за рахунок кратності військової служби (один місяць за три) до 27 років 9 місяців 1 день, повністю проігнорував наявні в матеріалах справи та у власних базах даних ПФУ відомості щодо спеціального стажу позивача.
Твердження ГУ ПФУ в Одеській області про те, що пільговий стаж позивача складає лише 6 років 10 місяців 14 днів, спростовується первинними документами та відомостями з Реєстру застрахованих осіб за формою ОК-5, де зафіксовано спеціальний стаж за кодом підстави ЗПЗ013А1 (робота на посаді терміста із шкідливими умовами праці) тривалістю понад 12 років.
Суд зазначає, що за позивачем під час проходження військової служби в особливий період згідно з наказами ДП «Завод імені В.О. Малишева» було збережено робоче місце за цивільною посадою терміста, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення. 
В даному випадку Закон № 2011-XII гарантує зарахування часу військової служби в особливий період до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, якщо на момент призову особа працювала за відповідною професією.
Більш того, періоди безпосередньої участі позивача у бойових діях у зоні АТО/ООС підлягають зарахуванню до цього пільгового стажу у потрійному розмірі. 
Відтак, складання стажу роботи термістом (12 років 4 місяці 19 днів) та пільгового нарахованого (під час служби) стажу беззаперечно свідчить про наявність у ОСОБА_1 спеціального стажу тривалістю понад необхідні за законом 10 років. 
Підхід пенсійного органу зводиться до розділення страхового та пільгового стаж при застосуванні кратності бойових дій та є помилковим тлумаченням норм матеріального права, що призвело до протиправного обмеження конституційного права позивача на соціальний захист.
Разом з тим, визначаючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права, суд зазначає, що обчислення точного розміру та тривалості стажу, а також безпосереднє призначення пенсійних виплат є дискреційними повноваженнями органів Пенсійного фонду України, які здійснюються за процедурами, визначеними Порядком № 22-1.
Суд не може підміняти собою державний орган та перебирати на себе адміністративні функції, оскільки для остаточного призначення пенсії необхідна повна правова перевірка та документальне оформлення особової справи позивача саме уповноваженим суб`єктом владних повноважень. 
Згідно висновків Верховного Суду у постанові Верховного Суду у справі №500/1216/23 від 08 лютого 2024 року дії зобов`язального характеру щодо призначення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, який раніше розглядав заяву позивача про призначення пенсії.
Таким чином, належним та достатнім способом захисту в даній справі є визнання протиправним і скасування рішення № 204850015659 від 14.05.2025 року та зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.09.2023 року № 9607 з обов`язковим урахуванням висновків суду щодо тривалості спеціального пільгового стажу за Списком № 1.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, а також вимог про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії як окремих самостійних вимог, суд зазначає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту шляхом пред`явлення дублюючих вимог.
Головне управління ПФУ в Харківській області діяло лише як орган первинного приймання документів, тоді як безпосереднє рішення, що спричинило порушення прав та інтересів позивача, було прийнято ГУ ПФУ в Одеській області за принципом екстериторіальності.
З обставин розглядуваної справи, предметом спору є саме кінцевий адміністративний акт (рішення про відмову в призначенні пенсії), який акумулює в собі всі попередні дії органу (-ів). Оскільки визнання протиправним та скасування рішення № 204850015659 від 14.05.2025 повністю відновлює правове становище позивача, інші дублюючі вимоги є надмірними і задоволенню не підлягають.
Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.
Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі “Суомінен проти Фінляндії” (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).
Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.
Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (м. Одеса, вул. Канатна, 83, 65012; ЄДРПОУ 20987385), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Майдан свободи, 5, 2й поверх; ЄДРПОУ 14099344) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 204850015659 від 14.05.2025 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.09.2023 року № 9607 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому судовому рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк