Справа № 465/3358/26 
Провадження 2/465/3731/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
08.05.2026 року         м. Львів
Франківський районний суд м. Львова у складі: 
головуючої судді – Мартьянової С.М. 
при секретарі судового засідання – Штокало С.-М. Р. 
за участю:
представника позивача – ОСОБА_1 
представника відповідача – ОСОБА_2 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування, - 

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, в особі свого представника звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просила суд визнати за ОСОБА_3 13/40 часток права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку з кадастровим номером 4610136900:01:002:0065 за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_6 ; Визначити, що ОСОБА_3 належить 13/40 часток права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку з кадастровим номером 4610136900:01:002:0065 за адресою АДРЕСА_1 відповідно до її частки у будинковолодінні; Визначити, що ОСОБА_4 належить 7/40 часток права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку з кадастровим номером 4610136900:01:002:0065 за адресою АДРЕСА_1 відповідно до його частки у будинковолодінні; Визначити, що ОСОБА_5 належить 7/40 часток права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку з кадастровим номером 4610136900:01:002:0065 за адресою АДРЕСА_1 відповідно до її частки у будинковолодінні.
В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки – ОСОБА_6 . 
За його життя ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належало 13/20 будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить 7/20 будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, позивачці та її покійному чоловікові ОСОБА_6 , відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як співвласникам будинку на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,0481 га для обслуговування цього будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Після смерті чоловіка ОСОБА_6 позивачка звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Зуєвої С.М. з заявою про прийняття спадщини.
Позивачка зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину, оскільки відповідачка ОСОБА_5 (донька) відмовилась від своєї частки у спадковому майні на її користь. 
Позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про права на спадщину на належне спадкодавцеві майно, зокрема на частку в будинку та земельній ділянці. 
12.11.2024 позивачкою було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на 13/40 будинку за адресою АДРЕСА_1 .
Разом з тим, позивачкою було отримано Постанову про відмову від вчинення нотаріальної дії від 01.04.2026, а саме про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на належну спадкодавцеві частку у земельній ділянці площею 0,0481 га для обслуговування цього будинку за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що після смерті ОСОБА_6 залишилась частка земельної ділянки, але нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме яка частка земельної ділянки належала спадкодавцеві. Нотаріусом також було роз`яснено позивачці можливість звернення до суду з дійсною позовною заявою для захисту свого права як спадкоємиці ОСОБА_6 . 
Отже, позивачці, ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності з відповідачами належить будинок за адресою АДРЕСА_1 у наступних частках: 13/40 часток будинку належить позивачці ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на частку в будинку від 04.10.2005р., 13/40 часток будинку належить позивачці ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 12.11.2024р. № 1966, 7/40 часток будинку належить кожному з відповідачів ( ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ) на підставі Договору про визначення часток у праві спільної власності від 01.04.2026р., посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Шапіро І.В., зареєстровано в реєстрі за № 183.).
Окрім того, позивачці спільно з відповідачами як співвласниками будинку та покійним чоловіком на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка для обслуговування вищезазначеного житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .
Таким чином, на момент смерті ОСОБА_6 належало 13/40 часток у земельній ділянці відповідно до його частки у будинковолодінні.
Однак, зважаючи на смерть одного з співвласників та отримання відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачка позбавлена можливості визначити розмір часток кожного з співвласників відповідно до їх часток у будинковолодінні та успадкувати належну її чоловікові частку в порядку, відмінному від судового.
У зв`язку з вищевикладеним позивач і була змушена звернутися до суду з даними позовними вимогами. 
Ухвалою суду від 17.04.2026 відкрито провадження у справі. З метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання. 
28.04.2026 до суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_4 , в якій він повідомив суд, що визнає позовні вимоги ОСОБА_3 . Наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. 
29.04.2026 на електронну пошту суду від представника відповідача ОСОБА_5 – адвоката Дацко А.О. надійшла заява про визнання позову, в якій вона позовні вимоги визнала у повному обсязі, а також зазначила, що наслідки визнання позову, передбачені ст. 206 ЦПК України їй відомі та зрозумілі, та справу просила слухати без її участі та участі її представника. 
01.05.2026 до суду від представника відповідача – ОСОБА_4 – адвоката Яроша В.В. надійшла заява про визнання позовних вимог, та просив ухвалити рішення у підготовчому судовому засідання відповідно до вимог 200 ЦПК України. 
01.05.2026 до суду від представника позивачки ОСОБА_3 – адвоката Коцюбинської Л.С. надійшла заява в якій вона просила суд задовольнити позовні вимоги у підготовчому засіданні.
В підготовчому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі, фактично посилалась на ті ж обставини які зазначені у позовній заяві. 
Представник відповідача ОСОБА_4 – ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні визнав позовні вимоги у повному обсязі, надави пояснення та просив суд ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. 
Відповідачка ОСОБА_5 та її представник в підготовче судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, в матеріалах міститься заява про визнання позовних вимог у повному обсязі та проведення слухання справи без їх участі.
Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, дійшов наступних висновків. 
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належало 13/20 будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8598513 від 11.10.2005 та свідоцтвом про право власності на частку в будинку від 04.10.2005 серії НОМЕР_1 . 
Відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить 7/20 будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу 7/20 ідеальних часток будинку від 06.12.2007, посвідченим приватним нотаріусом Нор Н.М., Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16996479 від 11.12.2007, рішенням Франківського районного суду м. Львова від 22.07.2022 та постановою Львівського апеляційного суду від 01.08.2023 у справі №465/1835/20 та витягами з Державного реєстру речових прав №470904370 та 470904714 від 01.04.2026. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки – ОСОБА_6 та після його смерті відкрилась спадщина. 
З матеріалів справи вбачається, що позивачці та її чоловікові ОСОБА_6 (за час його життя), відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як співвласникам будинку на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,0481 га для обслуговування цього будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ№244555.
Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Зуєвою С.М. заведено спадкову справу №21/2024 після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
12.11.2024 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Зуєвою С.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 його дружині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на 13/40 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Загальна площа житлового будинку – 103,2 кв.м. 
Позивачкою було отримано Постанову про відмову від вчинення нотаріальної дії від 01.04.2026, а саме про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на належну спадкодавцеві частку у земельній ділянці площею 0,0481 га для обслуговування цього будинку за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що після смерті ОСОБА_6 залишилась частка земельної ділянки, але нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме яка частка земельної ділянки належала спадкодавцеві. Нотаріусом також було роз`яснено позивачці можливість звернення до суду з дійсною позовною заявою для захисту свого права як спадкоємиці ОСОБА_6 . 
Так, відповідно до ч.4ст.41 Конституції Україниніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права.
Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.(ч.1 ст. 357 ЦК України)
Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Приписами ст. 1226 ЦК України, встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.
У відповідності до роз`яснень у постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п.5, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Оскільки праця є основою створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України. Розмір часток у спільній сумісній власності подружжя визначається за нормами Кодекса про шлюб та сім`ю ( 2006-07 ). При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. 
Згідно пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 передбачено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.
Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини
Відповідно до ч.1 ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Згідно ч.ч.3, 4, 5 ст. 89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
Частиною 1 ст. 120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.
Отже, позивачці ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності з відповідачами належить будинок за адресою АДРЕСА_1 у наступних частках: 13/40 часток будинку належить позивачці ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на частку в будинку від 04.10.2005р., 13/40 часток будинку належить позивачці ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 12.11.2024р. № 1966, 7/40 часток будинку належить кожному з відповідачів ( ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ) на підставі Договору про визначення часток у праві спільної власності від 01.04.2026р., посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Шапіро І.В., зареєстровано в реєстрі за № 183.).
Також, позивачці спільно з відповідачами як співвласниками будинку та покійним чоловіком на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка для обслуговування вищезазначеного житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .
У разі набуття права власності на житловий будинок кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку. 
Таким чином, на момент смерті ОСОБА_6 належало 13/40 часток у земельній ділянці відповідно до його частки у будинковолодінні.
Враховуючи вищевикладене, та ту обставину, що відповідачі визнали позовні вимоги позивачки у повному обсязі та не заперечували проти їх задоволення, а також з матеріалів справи не вбачається наявність інших спадкоємців або осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути порушені судовим рішенням у випадку задоволення позову, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 82, 89, 200, 206, 258, 259, 263-265, 352, 354, ЦПК України,-
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_3 13/40 часток права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку з кадастровим номером 4610136900:01:002:0065 за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_6 .
Визначити, що ОСОБА_3 належить 13/40 часток права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку з кадастровим номером
4610136900:01:002:0065 за адресою АДРЕСА_1 відповідно до її частки у будинковолодінні.
Визначити, що ОСОБА_4 належить 7/40 часток права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку з кадастровим номером 4610136900:01:002:0065 за адресою АДРЕСА_1 відповідно до його частки у будинковолодінні.
Визначити, що ОСОБА_5 належить 7/40 часток права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку з кадастровим номером 4610136900:01:002:0065 за адресою АДРЕСА_1 відповідно до її частки у будинковолодінні.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 15.05.2026

Суддя Мартьянова С.М.