Справа № 343/62/26 
Провадження № 33/4808/326/26 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Тураш В. А. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., 
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Комарницького Едуарда Григоровича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Правопорушення вчинено при наступних обставинах: ОСОБА_1 , 09 січня 2026 року о 14:50 год. в с. Мала Тур`я по вул. Турянській,16, керував транспортним засобом марки Volvo V50 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що з рішенням суду не погоджується у зв`язку з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Вказує, що твердження про фіксацію зупинки автомобіля марки Volvo V50 д.н.з. НОМЕР_1 поліцейськими за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів не відповідає дійсності, оскільки відеозапис без звуку і на ньому не видно жодних проблискових маячків, а також зафіксовано рух авто але неможливо ідентифікувати його.
Той факт, що ОСОБА_1 сидів за кермом автомобіля не свідчить про те, що авто було в русі, а інших доказі керування в матеріалах справи немає.
Вказує, що працівник поліції не вказав причину зупинки, оскільки такої зупинки не було, а тому відсутня об`єктивна причина правопорушення.
Наголошує, що йому не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, а посилання суду першої інстанції на відеозаписи, які нібито підтверджують це, суперечить матеріалам справи. Працівники поліції не роз`яснили йому належним чином можливості проїхати у медичний заклад для огляду, натомість він отримав чітку відмову працівника поліції у проходженні такого огляду.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 тайого адвокат Комарницький Е.Г. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, неодноразово належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавали, не поступало і заяв про зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.
Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі. 
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1  та його адвоката Комарницького Е.Г.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09 січня 2026 року серії ЕПР1 № 562656 (а.с. 1) що ОСОБА_1 , 09 січня 2026 року о 14:50 год. в с. Мала Тур`я по вул. Турянській,16, керував транспортним засобом марки Volvo V50 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – інспектором ВП №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Ріжківом Я.С., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.
ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та від дачі пояснень відмовився.
Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів не пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою вимірювального приладу драгер 6810 у зв`язку з відмовою.
Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП Долинська БЛ (а.с. 4) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів не пройшов огляд в медичному закладі у зв`язку з відмовою.
На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 11), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: відеореєстротором з службової машини працівників поліції зафіксовано рух службового автомобіля, назустріч якому рухався транспортний засіб марки Volvo V50 д.н.з. НОМЕР_1 , за яким згодом поїхали працівники поліції які наздогнали його. Далі нагрудними камерами працівників поліції зафіксовано, як працівник поліції підійшов до автомобіля та почав спілкуватись з водієм. На запитання чого водій перевищує швидкість, водій ОСОБА_1 відповів, що іде в дитячий садок по дитину. Далі працівники поліції перевірили документи у ОСОБА_1 і виявивши ознаки сп`яніння запропонували пройти огляд на місці, або в медичному закладі. Водій ОСОБА_1 відмовився від такого. Працівники поліції роз`яснили наслідки відмови від огляду, проте ОСОБА_1 повідомив, що розуміє наслідки. Далі працівник поліції повторно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, але від такого останній повторно відмовився. У зв`язку з відмовою, працівники поліції повідомили про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Після цього зафіксовано складання процесуальних документів, оголошення їх змісту ОСОБА_1 після складання, які останній підписав та отримав копії. Також зафіксовано передання транспортного засобу тверезому водієві.
За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.
Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Твердження апелянта про те, що відеозаписи суперечить матеріалам справи не є слушним, оскільки досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Не є слушним твердження апелянта про те, що фіксація зупинки автомобіля марки Volvo V50 д.н.з. НОМЕР_1 поліцейськими за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів не відповідає дійсності, відеозапис без звуку і на ньому не видно жодних проблискових маячків, він фіксує рух авто але його неможливо ідентифікувати, так само як і факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , оскільки відеореєстротором з службової машини працівників поліції зафіксовано рух службового автомобіля, назустріч якому рухався саме транспортний засіб марки Volvo V50 д.н.з. НОМЕР_1 , за яким згодом поїхали працівники поліції і наздогнали його, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . 
Також не є слушним твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки нагрудними камерами працівників поліції зафіксовано спілкування з ОСОБА_1 , який не заперечував керування транспортним засобом і йому як водію, в подальшому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння.
Посилання апелянта на те, що працівник поліції не вказав причину зупинки, а тому відсутня об`єктивна причина правопорушення, спростовується відеозаписом на якому зафіксовано як працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про перевищення ним, дозволеної швидкості руху, що і стало причиною реагування працівників поліції.
Крім того причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння і саме це, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху ставиться у вину ОСОБА_1 .

Твердження апелянта про те, що йому не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі і не роз`яснено належним чином можливості проїхати у медичний заклад для огляду не є слушним, оскільки спростовується наявними відеозаписами, які підтверджують неодноразову пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 пройти огляд як на місці, так і в медичному закладі та роз`яснення наслідків відмови від огляду.
Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція. 
Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. 
Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозаписи підтверджують, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу і йому, як водію транспортного засобу запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, або в медичному закладі. Водій ОСОБА_1 відмовився від такого. Працівник поліції роз`яснив наслідки відмови, ОСОБА_1 повідомив що розуміє наслідки відмови від огляду. Далі працівник поліції повторно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, але від такого останній також відмовився.
Такі дії ОСОБА_1 правильно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду та стали підставою для оформлення протоколу.
Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу у якого працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Обставин, які б підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну адвоката Комарницького Едуарда Григоровича – залишити без задоволення.
Постанову судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2026 року щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло