Провадження № 2/679/494/2026
Справа № 679/172/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області
у складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, 22.12.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №1351601, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» на умовах строковості, зворотності, платності зобов`язується надати клієнту грошові кошти в розмірі 2300,00 грн на строк до 16.12.2024, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Укладання договору було здійснене сторонами за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Слон Кредит» (далі - ІТС), доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт https://sloncredit.ua/.
ТОВ «Слон Кредит»» свої зобов`язання перед відповідачкою виконало та надало їй кредит в сумі 2300,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Однак, ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань належним чином не виконувала, що призвело до виникнення заборгованість за договором у загальному розмірі 21217,38 грн, з яких: 2299,99 грн заборгованість за тілом кредиту; 18917,39 грн заборгованість за відсотками.
На підставі договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 13551601 від 22.12.2023 було відступлено позивачу.
З огляду на викладені обставини ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 21217,38 гривень та понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 23.02.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Задоволено клопотання позивача про витребування в АТ «Універсал Банк» доказів.
23.03.2026, на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, від АТ «Універсал Банк» надійшла інформація по картковому рахунку № НОМЕР_2 .
У встановлений судом строк відповідачка відзиву на позовну заяву не подала.
Зважаючи на те, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не надходило, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами, що відповідає вимогам ч.5 ст. 279 ЦПК України. 
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.
Судом встановлено, що 22.12.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір №1351601 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», за умовами якого кредитор надав позичальнику кредит, а споживач (позичальник) зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
Згідно п. 1.3, п.1.4 договору, сума кредиту склала 2300,00 грн, строк кредиту - 360 днів до 16.12.2024, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. 
Відповідно до п. 1.5 договору за користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 2,50% в день (п. 1.5.1 договору) яка застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору; знижена процентна ставка 0,010% в день (п. 1.5.2 договору).
Відповідно до п. 1.8 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 23000,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 21281,90 грн.
Пунктом 2.1 договору визначено, що кошти кредиту надаються товариству у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Вказаний договір було укладено за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечувався споживачу (відповідачу) через веб-сайт.
22.12.2023 о 12:27:19, після попереднього проходження позичальником реєстрації в ІТС і безпосереднього направлення ТОВ «Слон Кредит» засобами ІТС заявки на отримання кредиту, ТОВ «Слон Кредит» сформувало договір про надання споживчого кредиту №1351601, надало його позичальнику для ознайомлення і направило на його номер мобільного телефону одноразовий ідентифікатор А235, котрий було введено позичальником у відповідний розділ ІТС.
Відповідно до копії паспорта споживчого кредиту ОСОБА_1 була ознайомлена із інформацією про умови кредитування, про що засвідчила електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А054» 22.12.2023 12:26:32.
Відповідно до листа ТОВ «ПЕЙТЕК» за №20250114-232 від 14.01.2025, на виконання умов укладеного з ТОВ «Слон Кредит» договору про організацію переказу грошових коштів №06062022-1 від 06.06.2022, 22.12.2023 12:29:23 проведено успішну транзакцію із зарахування грошових коштів у сумі 2300,00 грн на платіжну карту № НОМЕР_1 .
Як вбачається з інформації наданої АТ «Універсал Банк» на виконання вимог ухвалу суду про витребування доказів, на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , у банку емітовано банківську карту № НОМЕР_2 . Здійснена 22.12.2023 транзакція із зарахування на карту грошових коштів у сумі 2300,00 грн була успішною. 
Згідно проведеного ТОВ «Слон Кредит» розрахунку заборгованості за договором № 1351601 від 22.12.2023, станом на 24.12.2024 така складає 21217,38 грн, з яких: 2299,99 грн заборгованість за тілом кредиту; 18917,39 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. 19.01.2024 здійснено платіж на суму 6,68 грн, з яких на погашення тіла кредиту зараховано 0,01 грн, на погашення відсотків за користування кредитом 6,67 грн.
24.12.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу №24122024, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату з кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.
Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в день підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №3, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024, до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №1351601 на загальну суму 21217,38 грн, з яких: 2299,99 грн заборгованість за основною сумою, 18917,39 грн заборгованість за відсотками.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
У ході розгляду справи позивачем доведено факт укладення в електронній формі між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 договору №1351601 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 22.12.2023 та отримання відповідачкою кредитних коштів. 
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Досліджені судом докази підтверджують факт переходу права грошової вимоги за договором №1351601 від 22.12.2023 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від первісного кредитора ТОВ «Слон Кредит» до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».
Зважаючи на повне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань з надання відповідачці кредитних коштів, порушення останньою взятих на себе зобов`язання з їх повернення, позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості за договором №1351601 від 22.12.2023 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», яка складається із тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами.
Разом з цим перевіряючи правильність проведеного розрахунку заборгованості за відсотками суд дійшов наступного висновку. 
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, яка набрала чинності 24.12.2023 згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; з 23.04.2024 - 120 днів - 1,5 %, з 21.08.2024 – 1 %. 
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія п. 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Договір №1351601 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» укладений між сторонами 22.12.2023, тобто, до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» поширюється на вказаний кредитний договір.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 25.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23.04.2024 - не більше 1,5%, з 21.08.2024 - не більше 1%.
Таким чином умова укладеного між сторонами договору, передбачена пунктом 1.5.1 щодо встановлення процентної ставки у розмірі 2,5% з 23 квітня 2024 року, в порядку ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною.
Відповідно до п. 1.5.1, 1.5.2 договору сторонами погоджена стандартна фіксована процентна ставка за користування кредитом - 2,50% в день та знижена процентна ставка за кредитом в розмірі 0,010% в день.
Згідно із проведеним первісним кредитором розрахунком станом на 24.12.2024 (дату відступлення права вимоги), заборгованість за договором складає 21217,38 грн з яких: заборгованості по тілу кредиту - 2299,99 грн, заборгованості за процентами - 18917,39 грн. 
Враховуючи обмеження щодо розміру процентної ставки, згідно розрахунку проведеного судом, заборгованість за процентами за період з 22.12.2023 по 22.04.2024 складає 5290,20 грн (2299,99 грн х 2,5 % х 92 дні) + 0,23 грн (з врахуванням п.1.5.2.договору №1351601), за період з 23.04.2024 до 20.08.2024 складає 4139,98 грн (2299,99 грн х 1,5 % х 120 днів), за період з 21.08.2024 до 14.12.2024 складає 4484,98 грн (2299,99 грн х 1 % х 195 днів).
Відтак, загальний розмір заборгованості відповідачки за процентами за період з 22.12.2023 по 14.12.2024, який підлягає стягненню на користь позивача, становить 13915,16 грн.
Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідачка відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суду не надала, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1351601 від 22.12.2023 у загальному розмірі 16215,15 грн.
Щодо розподілу між сторонами судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Із матеріалів справи вбачається, що 10.12.2024 позивач уклав із адвокатом Столітнім М.М. договір про надання правової (правничої) допомоги № 10/12-2024, відповідно до умов договору, клієнт здійснює оплату гонорару Адвоката згідно узгодженого та підписаного акту прийому-передачі виконаних робіт.
Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт № 15319 та детального опису наданих послуг до вказаного акту від 09.02.2025 вартість професійної правничої допомоги, наданої адвокатом Столітнім М.М., становить 10000,00 гривень.
У правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 640/10548/19 наголошується, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд за клопотанням іншої сторони може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, якщо неспівмірність таких витрат буде доведена стороною, яка заявила таке клопотання (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).
Водночас у правовому висновку, викладеному у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Вирішуючи питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги ту обставину, що відповідачка не скористалася своїм правом заявити клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, понесеної позивачем, із посиланням на неспівмірність таких витрат, а тому відсутні підстави стверджувати про неспівмірність таких витрат.
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 гривень підтверджується платіжною інструкцією № 843 від 06.02.2026 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог (76,42% ціни позову) суд дійшов висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» слід стягнути судовий збір у розмірі 2034,60 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7642,00 грн, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором №1351601 від 22.12.2023 у загальному розмірі 16215 (шістнадцять тисяч двісті п`ятнадцять) гривень 15 копійок.
В решті позову відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 7642,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу та 2034,60 гривень судового збору, всього 9676 (дев`ять тисяч шістсот сімдесят шість) гривень 60 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду складено 26 травня 2026 року.
Сторони у справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (код ЄДРПОУ 44559822, адреса: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Р.М. Стасюк