ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року	Львів	Справа № 300/2801/25 пров. № А/857/16279/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
Головуючого судді Мандзія О.П.,
Суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я., 
за участю секретаря судового засідання Гепфель А.А.,

представника позивача Ковтун Н.О.,
представника відповідача Булки Т.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року у справі №300/2801/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

суддя в 1-й інстанції Боршовський Т.І.,
дата ухвалення рішення 10.02.2026,
місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту судового рішення 03.03.2026,

В С Т А Н О В И В:

Канюка Людмила Петрівна в інтересах ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі – апелянт, відповідач), в якому просила суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.03.2024 №№006141/2408, 006144/2408, 006145/2408, 006146/2408, 006147/2408, 006148/2408, 006151/2408, 006152/2408, 006153/2408, вимогу про сплату боргу від 06.03.2024 №Ф-006149/2408, рішення про застосування штрафних санкцій від 06.03.2024 №006150/2408.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2017 по 01.10.2019 та сплати соціального внеску за період з 01.01.2011 по 01.10.2019, контролюючим органом складено акт №2150/09-19-24-08/2714924068 від 31.01.2024. Згідно вказаного акту №2150/09-19-24-08/2714924068 від 31.01.2024 контролюючим органом встановлено порушення Податкового кодексу України (далі – ПК України), Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистиляторів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». На підставі зафіксованих в акті перевірки порушень відповідач прийняв оспорені податкові повідомлення-рішення від 06.03.2024 №№006141/2408, 006144/2408, 006145/2408, 006146/2408, 006147/2408, 006148/2408, 006151/2408, 006152/2408, 006153/2408, вимогу про сплату боргу від 06.03.2024 №Ф-006149/2408, рішення про застосування штрафних санкцій від 06.03.2024 №006150/2408. Представник позивача не погоджується з такими податковими-повідомленнями рішеннями, вимогою про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій та вважає їх протиправними. Так, представник позивача зазначила про порушення представниками контролюючого органу порядку проведення перевірки ОСОБА_1 , які були суттєвими, оскільки вплинули на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки. Так, представник позивача зазначив про те, що при визначенні сум заниження об`єкта оподаткування в результаті проведення податкової перевірки використано методику, яка не відповідає податковому законодавству, оскільки контролюючий орган при розрахунку не посилався на первинні документи, що свідчить про помилковість донарахування податкових зобов`язань. При цьому, акт перевірки не містить відповідної деталізації, містить нелогічні висновки, тому не може вважатися допустимим доказом. Контролюючим органом не враховано, що повідомлення за формою 20-ОПП щодо орендованого об`єкту нерухомості не є тим документом, за неподання якого можна застосувати штрафну санкцію, що передбачена пунктом 117.1 статті 117 Податкового кодексу України.
Оскільки спірні податкові повідомлення-рішення порушують права позивача, вона звернулася до суду із цим позовом.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.02.2026 у цій справі позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 06.03.2024 №№006141/2408, 006144/2408, 006145/2408, 006146/2408, 006147/2408, 006148/2408, 006151/2408, 006152/2408, 006153/2408. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про сплату боргу від 06.03.2024 №Ф-006149/2408. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про застосування штрафних санкцій від 06.03.2024 №006150/2408.
Не погоджуючись із рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.02.2026 у справі №300/2801/25, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області оскаржило таке в апеляційному порядку, оскільки вважає, що таке прийняте з порушенням норм як процесуального, так і матеріального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що в провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №300/9415/24, внаслідок перегляду якої в апеляційному порядку Восьмий апеляційний адміністративний у постанові від 12.12.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду – без змін. 
Так, в межах розгляду вказаної справи з`ясовано, що згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про реєстраційні дані фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 з 14.05.1999 проживала в АДРЕСА_1 ; з 26.05.2024 – в АДРЕСА_2 . При цьому фактичне місцезнаходження платника податку-фізичної особи за витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Тарнавського,1/2.
За таких обставин, усі податкові повідомлення-рішення надіслані позивачу на належну адресу з дотриманням норм законодавства та вважаються належним чином врученими 22.03.2024 та повернулися з відміткою відділення поштового зв`язку: «за закінченням терміну зберігання».
Отже, оскільки оскаржені податкові повідомлення-рішення вважаються врученими 22.03.2024, а позивач до суду звернувся 23.04.2025, позивач пропустив строк звернення до суду з позовом.
Відповідач вказав, що перевірку позивача проведено у порядку і спосіб, передбачені чинним законодавством, зокрема, з додержанням вимог щодо належного повідомлення позивача про провеення перевірки.
Щодо бази оподаткування, повноти нарахування, утримання та своєчасності сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб, військового збору, то згідно з актом перевірки від 13.01.2024 складного за наслідками перевірки позивача зафіксовано порушення вимог пп. 168.1.1, 168.1.2 п. 168. 1, п.п. 168.4.5 п. 168.4 ст. 168 ПК України та встановлено неперерахування (несплату) податку з доходів фізичних осіб (найманих працівників) до бюджету в загальній сумі 6856,38 грн за 2017-2019 роки позивачем до бюджету перераховано несвоєчасно та не у повному обсязі На порушення вимог ст. 16-1 підрозділу 10 ПК України «Інші перехідні положення» пп. 168.1.1 п. 168.1, пп. 168.4.5 п. 168.4 ст. 168 ПК України військовий збір за 2017-2019 роки позивачем до бюджету перераховано несвоєчасно та не у повному обсязі.
За таких обставин податкові повідомлення-рішення від 06.03.2024 №006141/2408 та №006144/2408 є обґрунтованими та не підлягають скасуванню.
Щодо незабезпечення зберігання документів вказано. що ГУ ДПС в Івано-Франківській області в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки надано письмову вимогу від 13.12.2021 №б/н щодо надання в повному обсязі первинних бухгалтерських документів, необхідних для її проведення, даних та належним чином завірених копій документів, яка отримана позивачем, однак відповідних документів не надано, чим порушено п. 44.3 ст. 44 ПК України. Про ненадання документів до перевірки складено акт від 22.01.2024 за №172/09-19-24-08/2714924068. Також зауважено, що перебіг строку давності на зберігання первинних документів у позивача зупинено з 18.03.2020 по 01.08.2023.
За таких обставин, податкове повідомлення-рішення від 06.03.2024 №006145/2408 є обґрунтованим та не підлягає скасуванню.
Щодо 20-ОПП вказано, що позивач для здійснення діяльності використовувала орендоване приміщення під кафе, а саме: 1. м. Івано-Франківськ, вул. Дністровська, 26 згідно з договором суборенди нежитлового приміщення з ТОВ «Арсенал-ІФ», орендна плата – 17520,00 грн/місяць, яка виплачується орендодавцю не пізніше 10 числа звітного місяця; 2. М. Івано-Франківськ, вул.Тарнавського, 1, однак договір не надано.
Платником податків порушено вимоги пп. 16.1.7 п. 16.1 мт. 16 ПК України щодо подання повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП «повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність», яке подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.
Таким чином податкове повідомлення-рішення від 06.03.2024 №006146/2408 є обґрунтованим та не підлягає скасуванню. 
Щодо дотримання вимог законодавства з питань ліцензування господарської діяльності, то зазначено, що за наслідками перевірки встановлено, що позивачем порушено вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» в частині безліцензійної торгівлі алкогольними напоями на 11268,76 грн та за період з 01.01.2019 – 112.04.2019 на 3109,00 грн. Вказане свідчить про обґрунтованість податкового повідомлення-рішення №006147/2408 від 06.03.2024, а тому таке не підлягає скасуванню.
Щодо дотримання вимог законодавства з питань здійснення розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу, то відповідач вказав, що позивач у період з 01.08.2017 по 22.-8.2019 здійснювала діяльність на загальній системі оподаткування згідно з п. 177.5 ст. 177 ПК України. та у період з 01.01.2017 ПО 01.10.2019 проводила розрахунки з споживачами через належним чином зареєстровані в Івано-Франківській ДПІ ГУ ДПС в Івано-Франківській області реєстратори розрахункових операцій. Однак до перевірки не надано розрахункових книжок з розрукованими розрахунковими документами.
Згідно АІС «Податковий блок» сума розрахунків - виторг по РРО (в тому числі акцизний податок) становить 690820,32 грн., в тому числі за 2017 – 478182,05 грн, 2018 –120854,27 грн, 2019 –91784,00 грн. В 2018 році встановлено, що в порушення вимог п.1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та постанови КМУ від 18.12.2017 №984 «Про внесення змін до постанови КМУ від 23.08.2000 №1336 «Про забезпечення реалізації ст.10 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» платником не вся виручка оприбутковувалась через РРО. Так, згідно АІС «Податковий блок» (Z-звіт) виручка становить 120854,27 грн., а згідно поданої декларації 226978,57 грн. Документальних пояснень чи спростувань даного факту платником не надано.
Водночас, зі змісту акта перевірки вбачається, що в згідно АІС «Податковий блок» (Z-звіт) виручка становить 120854,27 грн, а згідно поданої декларації 226978,57 грн реалізовано продукцію без застосування РРО.
Таким чином, платником податків – фізичною особою ОСОБА_1 допущено порушення вищевказаного законодавства в частині непроведення розрахунків з покупцями через реєстратор розрахункових операцій на 106124,3грн.
За таких обставин, контролюючий орган зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 06.03.2024 №006148/2408 є обґрунтованим, а тому не підлягають скасуванню. 
Щодо повноти нарахування, утримання та сплати до бюджету акцизного податку, то відповідно до ст. 212 ПК України платник податків – фізична особа ОСОБА_1 є платником акцизного податку, як особа, яка здійснює роздрібну торгівлю підакцизними товарами на митній території України.
Перевіркою повноти нарахування та своєчасності сплати акцизного податку за перевірений період встановлено, що в порушення вимог підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213, пп.214.1.4 п.214.1, ст. 214 ПК України платником податків – фізичною особою ОСОБА_1 занижено належного до сплати в бюджет акцизного податку в сумі 4579,00 грн., в т.ч. за травень 2017 – 394,0 грн, жовтень 2017 – 4364,0 грн та за серпень 2018 - 215,0 грн. 
Щодо визначення загального оподатковуваного доходу, документально підтверджених витрат, пов`язаних з діяльністю, чистого оподатковуваного доходу, то апелянтом вказано, що чистий оподатковуваний дохід, який є об`єктом оподаткування для фізичних осіб-підприємців від провадження господарської діяльності, визначається як різниця між загальним оподатковуваним доходом і документально підтвердженими витратами, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин тощо. При цьому, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів, які повинні містити обов`язкові реквізити. В силу вимог п. 44.1 , п. 85.2 ПК України платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів; платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього п.; платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Позивачем не спростовано та матеріалами справи підтверджується, що зазначені документи, під час перевірки не подавалися. При цьому, відповідно до положень п. 44.7 ПК України відсутні докази того, що податковий орган відмовився їх прийняти до врахування у зв`язку з проведенням перевірки. Не надано також доказів подання вказаних документів після завершення перевірки, що передбачено положеннями п. 44.7 ПК України. Крім того, відсутні докази вилучення у позивача первинних документів в рамках КПК України.
Перевіркою правильності визначення валового доходу встановлено його заниження на 295198,12 грн., в т.ч. за 2017 на 294626,00 грн. та за 2019 на 572,12 грн. за рахунок не включення до податкових декларацій про майновий стан і доходи отриманого доходу (виручки), яка відображена в Z – звіті. 
На отриману фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки письмову вимогу від 13.12.2021 №б/н щодо надання в повному обсязі первинних бухгалтерських документів необхідних для проведення перевірки, даних та належним чином завірених копій документів платником не представлено документів щодо дебіторської та кредиторської заборгованості та залишок ТМЦ на перше число кожного року, чим порушено п.44.3 ст. 44 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами і доповненнями. Про ненадання документів до перевірки платником податків – фізичною собою ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) складено акт від 22.01.2024 №172/09-19-24-08/ НОМЕР_1 . До витрат платника податків – фізичної особи ОСОБА_1 в 2017-2019рр. акцизний збір не включено. Перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності, відображених у додатку 2 до податкових декларацій, платника податків – фізичної особи особи ОСОБА_1 в періоді з 01.01.2017р. по 01.10.2019р. встановлено завищення валових витрат на 493531,27грн. за рахунок включення до витрат товару, який не оплачений
Перевіркою задекларованих витрат встановлено, що в порушення пп.177.4.2 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, платником завищено витрати на суму 354543,33 грн., в тому числі за 2017р. – 92592,06 грн., за 2018р. – 204737,57 грн., за 2019р. – 57213,7 грн. які не підтверджені документами щодо використання в господарській діяльності. Перевіркою встановлено, що платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 , внаслідок допущених порушень по правильності визначення валових доходів та валових витрат було занижено чистий оподатковуваний дохід на загальну суму -649740,95 грн., в тому числі за 2017рік - 387217,56 грн, за 2018 рік– 204737,57 грн. , за 2018 рік – 57785,82 грн. у результаті чого порушено п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України
Так платником податків – фізичною особою ОСОБА_1 не дотримано правил ведення податкового обліку та включено до витрат придбаних ТМЦ без представлення оплат за них, що як наслідок призвело до порушення п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177 ПКУ. В результаті допущених порушень платником податків – фізичною особою ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) вимог ст.164, п.177.1, п.177.2, п.177.4 ПКУ, перевіркою встановлено, що внаслідок заниження чистого оподатковуваного доходу за 2017-2019 рік на 649740,95 грн. занижено суму податку на доходи фізичних осіб на 119253,37 грн., в т.ч. за 2017 на 69699,16 грн., 2018 на 39152,76грн, 2019 на 10401,45 грн. Щодо військового збору 
Перевіркою встановлено, що платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 , внаслідок допущених порушень по правильності визначення валових доходів та валових витрат було занижено чистий оподатковуваний дохід на загальну суму - 649740,95 грн., у результаті чого порушено п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України. В результаті чого, в порушення пп.1.2, пп.1.4 п.16.1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України, із заниженого чистого оподатковуваного доходу донараховано військового збору в сумі 9937,77 грн., який підлягає сплаті до бюджет, в т.ч. за 2017 – на 5808,26 грн., 2018 – на 3262,73 грн. та за 2019- на 866,78 грн.
Отже, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є законними, обґрунтованими та сформованими без порушень вимог чинного законодавства. Враховуючи вищезазначене, ГУ ДПС в Івано-Франківській області діяло виключно в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений нормами діючого законодавства.
Апелянт просив скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.02.2026 у справі №300/2801/25 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що наведені в апеляційній скарзі доводи висновку суду першої інстанції про задоволення позову не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
20.12.2023 контролюючим органом направлено лист №18291/6/09-19-24-08 про поновлення документальної перевірки з 22.01.2024 відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок». Такий лист підписаний не керівником контролюючого органу, а заступником Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, та не містить відомостей про те, що керівником вказаного територіального управління прийнято наказ про поновлення відповідної перевірки позивача та уповноваження заступника керівника на прийняття владних управлінських рішень щодо поновлення перевірок, зупинених наказом керівника контролюючого органу. 
Позивач вказує, що відповідачем допущено порушення приписів ст. 75 ПК України щодо порядку проведення документальних перевірок.
Крім того, такий лист направлено за адресою: АДРЕСА_3 , водночас відповідачем не подано доказів вручення (неможливості вручення з поважних причин). Проте після припинення підприємницької діяльності, позивач не має жодних прав щодо нерухомого майна за вказаною вище адресою, а тому не могла його отримати. Представник відповідача пояснив суду про те, що згаданий вище лист повернувся контролюючому органу без вручення адресату. Отже, вказані обставини дають підстави для висновку про те, що у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності з 01.10.2019, відповідачем 13.12.2021 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача. Про проведення такої перевірки позивача належно повідомлено. В подальшому, двічі наказами від 15.12.2021 та 30.05.2022 проведення перевірки було зупинено: вперше за заявою представника позивача для відновлення первинних документів за спірний період 2017-2019, та вдруге через ведення воєнного стану за клопотанням представника позивача. Тобто вказані обставини підтверджують факт того, що первинно позивачу була надана можливість відновити первинні документи. Судом встановлено, що до 20.12.2023 позивач отримувала відповідні документи щодо процедури проведення перевірки через свого представника. Також судом було встановлено, що перший лист про поновлення документальної перевірки з 30.05.2022, а саме від 27.05.2022, направлено ГУ ДПС в Івано-Франківській області в електронний кабінет позивача та нею отримано, про що свідчить і подальша заява від представника позивача від 30.05.2022 про зупинення проведення перевірки. Однак уже лист від 20.12.2023 про поновлення документальної перевірки з 22.01.2024 направлено лише на адресу: АДРЕСА_3 , яка була адресою державної реєстрації Позивача як ФОП та відповідно, за змістом статті 45 ПК України, одночасно й її податковою адресою. Пояснень щодо причин такої непослідовності щодо комунікації з позивачем відповідач суду не надав, обмежившись лише поясненнями про те, що контролюючим органом належно повідомлено позивача про поновлення проведення перевірки за податковою адресою ФОП. 
Натомість висновки контролюючого органу фактично побудовані на тому, що платник податків не надала документів в підтвердження задекларованих нею показників з податку на доходи фізичних осіб, акцизного податку, щодо дотримання ведення відповідного обліку доходів та витрат, а тому застосовано норми ст.ст. 44, 85 ПК України документів. щодо наслідків неподання таких.
В спірному випадку відповідачем було допущено істотне порушення норм податкового закону, оскільки не забезпечено право позивача на участь у прийнятті рішення: щодо права бути присутнім під час проведення перевірки особи чи через представника, надавати пояснення та первинні документи в підтвердження задекларованих показників податкової звітності чи щодо інших обставин, які є предметом податкового контролю, надавати заперечення щодо висновків контролюючого органу тощо. З огляду на викладене, такі дії відповідача позбавили позивача можливості надати пояснення, первинні документи щодо задекларованих показників з податку з доходів фізичних осіб, акцизного податку, документи в підтвердження належності ведення обліку доходів та витрат, надати заперечення та докази щодо відсутності таких фактів: не зберігання документів, визначених п. 44.3 ст. 44 ПК України; проведення розрахункових операцій без застосування РРО; ведення безліцензійності діяльності; пояснення щодо фактично подвійного нарахування податку з доходів фізичних осіб (з найманих працівників) та військового збору. 
Щодо посилання відповідача на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2025 у справі №300/9415/24, за змістом ч. 7 ст. 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
Зауважено, що податкові повідомлення-рішення, вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішення та розрахунок штрафних (фінансових) санкцій за результатами перевірки, акт перевірки від 31.01.2024, були також надіслані листом ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 23.10.2024 (проте і даний лист позивачка не отримувала). Відтак, позивачка не могла дізнатися про порушення свого права, та про податкові повідомлення-рішення, вимогу про сплату боргу (недоїмки), рішення офіційно дізналася саме з рішення суду від 19.02.2025 у справі №300/9415/24, й саме із цієї причини не звернулася швидше за його захистом до суду. Щодо вказаних у Акті перевірки висновків, то позивачем долучено докази на спростування таких висновків
Також представник позивача повідомила про наявність у позивача Книги обліку розрахункових операцій на РРО, копії яких буде надана суду. Щодо висновку контролюючого органу про проведення розрахункових операцій без використання РРО на суму 106124,30 грн. у 2018 році, оскільки позивачем отримано дохід в сумі 226978,57 грн, то такий висновок не відповідає наданому позивачем розрахунку до декларації про майновий стан і доходи за 2018 (додаток Ф2), згідно якого обсяг одержаного доходу становить 126978,57 грн. витяги з Книги обліку розрахункових операцій №0915011394Р/12 (розділ 4); копії акту реєстрації ремонту ЕККА від 10.10.2017; копій фіскальних звітних чеків, номери звітів з 1 по 13 (том 3, а.с. 80-92)
Позивач просила залишити апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області без задоволення, а рішення Івано Франківського окружного адміністративного суду від 10.02.2026 у справі №300/2801/25 без змін
Від позивача надійшли також додаткові пояснення, у яких додатково зазначено, що у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності з 01.10.2019, відповідачем 13.12.2021 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача. Про проведення такої перевірки позивача належно повідомлено. В подальшому, двічі наказами від 15.12.2021 та 30.05.2022 проведення перевірки було зупинено. Позивач отримувала відповідні документи щодо процедури проведення перевірки через свого представника. Також було встановлено, що перший лист про поновлення документальної перевірки з 30.05.2022, а саме від 27.05.2022, направлено ГУ ДПС в Івано-Франківській області в електронний кабінет позивача, в подальшому від представника позивача надійшла заява від 30.05.2022 про зупинення проведення перевірки. Однак уже лист від 20.12.2023 про поновлення документальної перевірки з 22.01.2024 направлено лише на адресу: АДРЕСА_3 , яка була адресою державної реєстрації позивача як ФОП та відповідно, за змістом статті 45 ПК України, одночасно й її податковою адресою. Пояснень щодо причин такої непослідовності щодо комунікації з позивачем відповідач суду не надав, обмежившись лише поясненнями про те, що контролюючим органом належно повідомлено позивача про поновлення проведення перевірки за податковою адресою ФОП. Тобто, за відсутності доказів протилежного, в суду немає даних про те, що позивач на дату складання акту перевірки 31.01.2024, так і в подальшому на дату винесення спірних податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення від 06.03.2024 було відомо про те, що відповідач поновив проведення документальної позапланової виїзної перевірки для такого, щоб позивач могла скористатися своїми правами бути присутньою під час проведення перевірки, подання документів, заперечень тощо, тобто правом на участь в прийнятті рішення. Натомість висновки контролюючого органу фактично побудовані на тому, що платник податків не надала документів в підтвердження задекларованих нею показників з податку на доходи фізичних осіб, акцизного податку, щодо дотримання ведення відповідного обліку доходів та витрат, а тому застосовано норми ст.ст. 44 , 85 ПК України документів. щодо наслідків неподання 
Відповідні дії відповідача позбавили позивача можливості надати пояснення, первинні документи щодо задекларованих показників з податку з доходів фізичних осіб, акцизного податку, документи в підтвердження належності ведення обліку доходів та витрат, надати заперечення та докази щодо відсутності таких фактів: не зберігання документів, визначених п. 44.3 ст. 44 ПК України ; проведення розрахункових операцій без застосування РРО; ведення безліцензійності діяльності; пояснення щодо фактично подвійного нарахування податку з доходів фізичних осіб (з найманих працівників) та військового збору. Звертаю увагу суду, що податкові повідомлення-рішення, вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішення та розрахунок штрафних (фінансових) санкцій за результатами перевірки, акт перевірки від 31.01.2024, були також надіслані листом ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 23.10.2024 року уже на адресу АДРЕСА_2 . (проте і даний лист позивач не отримувала).
Представник апелянта в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав повністю, просив її вимоги задовольнити та скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.02.2026 та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Також представник апелянта в судовому засіданні погодився, що висновок податкового органу про ведення підприємцем безліцензійності діяльності був передчасним, оскільки відповідна ліцензія була наявна у позивача.
Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечила повністю, просила у її задоволенні відмовити та рішення суду першої інстанції у цій справі залишити без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується письмовими доказами, що ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець 30.07.2003 та перебуває на обліку в Головного управління ДПС в Івано-Франківській області. Основний вид діяльності за КВЕД: 56.10 – Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських (том 1, а.с. 226). Місцезнаходження: АДРЕСА_4 . 
01.10.2019 проведено державну реєстрацію припинення статусу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Згідно даних з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: з 14.05.1999 - АДРЕСА_1 ; з 26.05.2024 - АДРЕСА_2 (том 1, а.с. 156).
Згідно довідки з Державного демографічного реєстру від 17.06.2020, адреса проживання ОСОБА_1 з 12.09.2019 - АДРЕСА_2 (том 1, а.с. 201).
На підставі п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.7, п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», наказу Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області №2467-П від 13.12.2021 (том 2, а.с. 4) та направлення від 13.12.2021 №3457 (том 2, а.с. 5), начальником відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС в Івано-Франківській області проведено документальна позапланова виїзна перевірка діяльності платника податків платника податків – фізичної особи ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), первинних документів, які використовуються в податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби за період з 01.01.2017 по 01.10.2019 та сплати єдиного соціального внеску за період з 01.01.2011 по 01.10.2019.
Копія наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 13.12.2021 №2467-П вручено під розписку 13.12.2021 представнику платника податків – фізичній особі Грицкевич Тетяні Володимирівні (по довіреності №629 від 23.07.2019 ОСОБА_2 ) (том 2, а.с. 6).
Направлення Головного управління ДПС в Івано - Франківській області від 13.12.2021 №3457 на проведення документальної позапланової виїзної перевірки пред`явлено 13.12.2021 платнику податків – фізичній особі Грицкевич Тетяні Володимирівні (по довіреності №629 від від 23.07.2019 представнику позивача - Канюці Л.П.).
13.12.2021 сформовано запит до Грицкевич Т.В. про надання документів (копій документів) у термін до 15:00 год. 13.12.2021 (том 2, а.с. 8-9). Такий запит отримано представником позивача за дорученням 13.12.2021 о 14:00 год., що підтверджується відміткою в зазначеному запиті.
14.12.2021 представниками Головного управління ДПС в Івано-Франківській області складено акт №1771/09-19-07-14/2714924068 про ненадання документів до перевірки платником податків – фізичною особою ОСОБА_1 , а саме: договори (номера, дати, умови угод) на підставі яких проводились взаєморозрахунки з постачальниками; документи про оплату за отримані МТЦ та послуги; акти виконаних робіт/наданих послуг, товарно-транспортні накладні, шляхові листи, всі первинні документи, на підставі яких здійснювали підприємницьку діяльність; документи, що підтверджують транспортування (перевезення) товарів: договори на перевезення, транспортного експедирування та документи про їх виконання (товарно-транспортні накладні тощо); дебіторська та кредиторська заборгованість в розмірі контрагентів залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2018, 01.01.2019 та на 01.10.2019; залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2018, 01.01.2019 та 01.10.2019; виписки банку про рух коштів на розрахунковому рахунку; інші первинні документи, що свідчить про достовірність нарахування податків, зборів, обов`язкових платежів платника податків – фізичної особи 01.01.2018, 01.01.2019 та на 01.10.2019 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 01.10.2019 (том 2, а.с. 10-11).
15.12.2021 ОСОБА_1 подала до ГУ ДПС в Івано-Франківській області заяву про надання терміну на відновлення документів щодо підприємницької діяльності за 2017. 2018, 2019 роки в зв`язку із їх втратою, про що свідчить долучена довідка Національної поліції від 15.12.2021 (том 2, а.с. 12-13).
15.12.2021 Головне управління ДПС в Івано-Франківській області прийняло наказ №2497-П про зупинення термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі підготовленої доповідної записки управління податкового аудиту (том 2, а.с. 14-16).
27.05.2022 ОСОБА_1 направлено лист ГУ ДПС в Івано-Франківській області за №4920/6/09-19-07-14 про поновлення документальної перевірки з 30.05.2022. Такий лист направлено в електронний кабінет позивача (том 2, а.с. 17, том 3, а.с. 18)
30.05.2022 від Канюки Л.П. в інтересах ОСОБА_1 подано до ГУ ДПС в Івано-Франківській області заяву про зупинення проведення перевірки у зв`язку із воєнними діями, та тими обставинами , що ОСОБА_1 з дітьми перебуває за межами України, та немає фізичної можливості подати витребувані документи та вчинити дії щодо їх відновлення (том 2, а.с. 18).
30.05.2022 Головне управління ДПС в Івано-Франківській області прийняло наказ №685-П про зупинення термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі доповідної записки управління податкового аудиту від 30.05.2022 (том 2, а.с. 19-21).
20.12.2023 ОСОБА_1 направлено лист №18291/6/09-19-24-08 про поновлення документальної перевірки з 22.01.2024 відповідно до Закону України від 09.11.2023 року №3453-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок». Такий лист направлено за адресою: АДРЕСА_4 (том 2, а.с. 22).
22.01.2024 представниками Головного управління ДПС в Івано-Франківській області складено акт №172/09-19-24-08/2714924068 про ненадання документів до перевірки платником податків – фізичною особою ОСОБА_1 , а саме: договори (номера, дати, умови угод) на підставі яких проводились взаєморозрахунки з постачальниками; документи про оплату за отримані МТЦ та послуги; акти виконаних робіт/наданих послуг, товарно-транспортні накладні, шляхові листи, всі первинні документи, на підставі яких здійснювали підприємницьку діяльність; документи, що підтверджують транспортування (перевезення) товарів: договори на перевезення, транспортного експедирування та документи про їх виконання (товарно-транспортні накладні тощо); дебіторська та кредиторська заборгованість в розмірі контрагентів залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2018, 01.01.2019 та на 01.10.2019; залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2018, 01.01.2019 та 01.10.2019; виписки банку про рух коштів на розрахунковому рахунку; відомості про нарахування заробітної плати та утримання із неї ПДФО та військового збору; книга обліку доходів і витрат; розрахункові книжки з роздрукованими розрахунковими документами (чеками); договори на оренду приміщення; інші первинні документи, що свідчить про достовірність нарахування податків, зборів, обов`язкових платежів платника податків – фізичної особи 01.01.2018, 01.01.2019 та на 01.10.2019 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 01.10.2019 (том 2, а.с. 23-24).
За наслідками проведеної перевірки з 22.01.2024 по 24.01.2024 складено акт за №2150/09-19-24-08/ НОМЕР_1 від 31.01.2024 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2017 по 01.10.2019 та сплати єдиного соціального внеску за період з 01.01.2011 по 01.10.2019 (далі – акт перевірки) (том 2, а.с. 28-77).
Згідно висновків акту перевірки контролюючим органом встановлено порушення ОСОБА_1 :
- ст.164, п.177.1, п.177.2, п.177.4 ПКУ, перевіркою встановлено, що внаслідок заниження чистого оподатковуваного доходу за 2017-2019 рік на 649740,95 грн. занижено суму податку на доходи фізичних осіб на 119253,37 грн., в т.ч. за 2017 на 69699,16 грн., 2018 на 39152,76 грн, 2019 на 10401,45 грн.;
- пп.1.2, пп.1.4, пп.1.5 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ , ст.164, п.177.1, п.177.2, п.177.4 ПКУ, в результаті чого недоутримано та не перераховано до бюджету військового збору з чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності в сумі 9937,77 грн., який підлягає сплаті до бюджет, в т.ч. за 2017 – на 5808,26 грн., 2018 – на 3262,73 грн. та за 2019- на 866,78 грн.;
- пп. 168.1.1, 168.1.2 п.168.1, пп.168.4.5 п.168.4 ст.168, ПКУ від 02.12.2010 року №2755-IV з змінами та доповненнями - неперерахування (несплату) податку з доходів фізичних осіб (найманих працівників) до бюджету в загальній сумі 6856,38 грн.(в т.ч. за 2017- 5290,68 грн., за 2018 – 652,28 грн. та за 2019 - 913,42 грн.) із виплати/ нарахування доходів за найманим працівникам;
- пп.1.2, пп.1.4, пп.1.5 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ пп.168.1.1, 168.1.2 п.168.1, пп.168.4.5 п.168.4 ст.168 ПКУ - щодо неперерахування (несплату) військового збору із виплати/нарахування доходів найманим працівникам в сумі 1139,48 грн.(в т.ч. за 2017- 816,0 грн., за 2018 – 135,69 грн. та за 2019 - 187,79 грн.;
- п.44.3 ст. 44 ПКУ – не забезпечено зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності;
- пп.16.1.7 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України - не своєчасно подана до податкового органу за місцем реєстрації, протягом 10 робочих днів після реєстрації об`єкта, повідомленням про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою N 20-ОПП, а саме: Івано-Франкiвська обл., Івано-Франкiвська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Дністровська, 26 та по вул.Тарнавського,1 згідно договору оренди нежитлового приміщення б/н від 02.08.2017;
- пп.214.1.4 п.214.1, ст.214, 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України - занижено належного до сплати в бюджет акцизного податку в сумі 4579,00 грн., в т.ч. за травень 2017 – 394,0 грн, жовтень 2017 – 4364,0 грн та за серпень 2018 - 215,0 грн.;
- п.1,2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР із змінами та доповненнями та п.2-1 постанови від 18.12.2017 №984 «Про внесення змін до постанови КМУ від 23.08.2000 №1336 «Про забезпечення реалізації с.10 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» а саме, проведення розрахункових операцій без використанням реєстраторів розрахункових операцій на 106124,30 грн.;
- абзац перший частини другої статті 7 Закону №2464 - занижено суму доходу (прибутку), отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб на 649740,95 грн, що призвело до заниження єдиного внеску на 115485,70 грн. в т.ч. за 2017 – 76739,86 грн., 2018 – 35213,54 грн. та за 2019 на 3532,28 грн.;
- п.44.1 ст.44, п.176.1 ст.176 та п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України – неведення книги обліку доходів і витрат за період з 01.01.2017 по 01.10.2019;
- ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР в частині безліцензійної роздрібної торгівлі алкогольними напоями на 11268,76 грн., в т.ч. за період 01.08.2018-30.12.2018 на 8159,76 грн. та за період 01.01.2019-12.04.2019 на 3109,00 грн.
31.01.2024 Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області складено акт №219/09-19-24-08/2714924068 про відсутність, неможливість вручення та підписання платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 акта перевірки за №2150/09-19-24-08/ НОМЕР_1 від 31.01.2024, оскільки ОСОБА_1 не з`явилася для підписання акта перевірки та не знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Перевірка проведена в приміщенні Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (том 2, а.с. 25-26).
Листом №826/6/09-19-24-08 від 31.01.2024 направлено позивачу акт перевірки за №2150/09-19-24-08/ НОМЕР_1 від 31.01.2024 за адресою: АДРЕСА_3 (том 2, а.с. 27).
Поштове відправлення з актом перевірки №2150/09-19-24-08/2714924068 від 31.01.2024 повернулося відправнику з відміткою установи поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (том 2, а.с. 79).
На підставі висновків акту перевірки перевірки №2150/09-19-24-08/ НОМЕР_1 від 31.01.2024 відповідачем 06.03.2024 прийнято:
- податкове повідомлення-рішення №006141/2408, яким нараховано грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 6856,38 грн. та штрафні санкції в сумі 1714,10 грн. (том 2, а.с. 92-93);
- податкове повідомлення-рішення №006144/2408, яким нараховано грошове зобов`язання з податку з військового збору в сумі 1139,48 грн. та штрафні санкції в сумі 284,87 грн. (том 2, а.с. 94-95);
- податкове повідомлення-рішення №006145/2408, яким нараховано штрафні санкції в сумі 1020,00 грн. (том 2, а.с. 96-97);
- податкове повідомлення-рішення №006146/2408, яким нараховано штрафні санкції в сумі 680,00 грн. (том 2, а.с. 98-99);
- податкове повідомлення-рішення №006147/2408, яким нараховано адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в сумі 22537,52 грн. (том 2, а.с. 100-101);
- податкове повідомлення-рішення №006148/2408, яким нараховано штрафні санкції за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в сумі 106124,30 грн. (том 2, а.с. 102-103); 
- податкове повідомлення-рішення №006151/2408, яким нараховано грошове зобов`язання з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами в сумі 4973,00 грн. та штрафні санкції в сумі 1243,25 грн. (том 2, а.с. 83-85);
- податкове повідомлення-рішення №006152/2408, яким нараховано грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 119253,37 грн. та штрафні санкції в сумі 29813,34 грн. (том 2, а.с. 86-88);
- податкове повідомлення-рішення №006153/2408, яким нараховано грошове зобов`язання з військового збору, що сплачується за результатами річного декларування, в сумі 9937,77 грн. та штрафні санкції в сумі 2484,45 грн. (том 2, а.с. 89-91);
- вимогу про сплату боргу за №Ф-006149/2408 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 115485,70 грн. (том 2, а.с. 104-105);
- рішення №006150/2408 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 57742,84 грн. (том 2, а.с. 82).
Листом №2382/6/09-19-24-08 від 07.03.2024 направлено позивачу вищевказані податкові повідомлення-рішення від 06.03.2024 №№006141/2408, 006144/2408, 006145/2408, 006146/2408, 006147/2408, 006148/2408, 006151/2408, 006152/2408, 006153/2408, вимогу про сплату боргу від 06.03.2024 №Ф-006149/2408, рішення про застосування штрафних санкцій від 06.03.2024 №006150/2408, за адресою ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 (том 2, а.с. 80-81), однак поштове відправлення повернулося відправнику з відміткою установи поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (том 2, а.с. 112-118).
Листом №12587/6/09-19-24-08 від 23.10.2024 повторно направлено позивачу вищевказані податкові повідомлення-рішення від 06.03.2024 №№006141/2408, 006144/2408, 006145/2408, 006146/2408, 006147/2408, 006148/2408, 006151/2408, 006152/2408, 006153/2408, вимогу про сплату боргу від 06.03.2024 №Ф-006149/2408, рішення про застосування штрафних санкцій від 06.03.2024 №006150/2408, за адресою ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 (том 2, а.с. 118-119), однак поштове відправлення повернулося відправнику з відміткою установи поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (том 2, а.с. 120-122).
Вважаючи протиправними податкові повідомлення-рішення від 06.03.2024 №№006141/2408, 006144/2408, 006145/2408, 006146/2408, 006147/2408, 006148/2408, 006151/2408, 006152/2408, 006153/2408, вимоги про сплату боргу від 06.03.2024 №Ф-006149/2408, рішення про застосування штрафних санкцій від 06.03.2024 №006150/2408, представник позивача звернулася до суду з цим позовом, в якому просить суд їх скасувати.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що 20.12.2023 ОСОБА_1 направлено лист №18291/6/09-19-24-08 про поновлення документальної перевірки з 22.01.2024 відповідно до Закону України від 09.11.2023 року №3453-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок» за адресою: 76018, Івано-Франківська область, м.Івано-Франківськ, вул. Тарнавського, буд. 1, кв. 2. Такий лист підписаний не керівником контролюючого органу, а заступником Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, та не містить відомостей про те, що керівником вказаного територіального управління прийнято наказ про поновлення відповідної перевірки позивача та уповноваження заступника керівника на прийняття владних управлінських рішень щодо поновлення перевірок, зупинених наказом керівника контролюючого органу. Отже, на переконання суду першої інстанції, відповідачем допущено порушення вимог п. 82.4 статті 84 України.
Крім того, не дивлячись на первинне призначення наказом 13.12.2021 документальної позапланової виїзної перевірки, 20.12.2023, без виходу посадових осіб контролюючого органу для проведення виїзної перевірки, складання відповідного акту про відсутність платника, будь-яких письмових заяв від позивача на цю дату про зміну виду перевірки, згоди на її проведення в приміщенні контролюючого органу, фактично поновив та провів замість документальної позапланової виїзної перевірки документальну позапланову виїзну перевірку. Отже, відповідачем допущено порушення приписів ст.ст. 75, 78, 81 ПК України щодо порядку проведення документальних перевірок.
Також суд першої інстанції констатував, що висновки контролюючого органу фактично побудовані на тому, що платник податків не надала документів в підтвердження задекларованих нею показників з податку на доходи фізичних осіб, акцизного податку, щодо дотримання ведення відповідного обліку доходів та витрат, а тому застосовано норми ст.ст. 44, 85 ПК України щодо наслідків неподання таких документів.
Звернуто увагу, що направлення позивачу листа №18291/6/09-19-24-08 про поновлення документальної перевірки з 22.01.2024 за адресою: АДРЕСА_4 , не може вважатися належним повідомленням в розумінні п. 42.2 статті 42 ПК України. 
Судом першої інстанції констатовано, що в спірному випадку відповідачем було допущено істотне порушення норм податкового закону, оскільки не забезпечено право позивача на участь у прийнятті рішення: щодо права бути присутнім під час проведення перевірки особи чи через представника, надавати пояснення та первинні документи в підтвердження задекларованих показників податкової звітності чи щодо інших обставин, які є предметом податкового контролю, надавати заперечення щодо висновків контролюючого органу тощо.
З огляду на викладене, відповідні дії відповідача позбавили позивача можливості надати пояснення, первинні документи щодо задекларованих показників з податку з доходів фізичних осіб, акцизного податку, документи в підтвердження належності ведення обліку доходів та витрат, надати заперечення та докази щодо відсутності таких фактів: не зберігання документів, визначених п. 44.3 ст. 44 ПК України; проведення розрахункових операцій без застосування РРО; ведення безліцензійності діяльності; пояснення щодо фактично подвійного нарахування податку з доходів фізичних осіб (з найманих працівників) та військового збору.
Порушення прав позивача під час перевірки є суттєвим, оскільки фактично позбавили позивача надати пояснення та докази, які б могли вплинути на правомірність висновків контролюючого органу.
Водночас суд першої інстанції, з огляду на висновок про суттєве порушення відповідачем процедури проведення перевірки, яке вплинуло на її результат, вважав, що немає потреби досліджувати правомірність висновків контролюючого органу, оскільки це потребуватиме дослідження тих доказів, які не були з поважних причин надані позивачем під час проведення перевірки, тобто фактично вимагатиме повторного проведення, але вже судом документальної перевірки позивача, що не відповідатиме завданням правосуддя, та буде суперечити встановленому Конституцією України розподілу влад в державі.
Отже, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області прийняло податкові повідомлення-рішення від 06.03.2024 №№006141/2408, 006144/2408, 006145/2408, 006146/2408, 006147/2408, 006148/2408, 006151/2408, 006152/2408, 006153/2408, вимогу про сплату боргу від 06.03.2024 №Ф-006149/2408, рішення від 06.03.2024 №006150/2408 з порушенням податкового закону, необґрунтовано, недобросовісно та розсудливо, без забезпечення права ОСОБА_1 на участь у прийнятті вказаних індивідуальних актів.
Ефективним способом захисту порушеного права позивача в такому випадку визначено скасування податкових повідомлень-рішень від 06.03.2024 №№006141/2408, 006144/2408, 006145/2408, 006146/2408, 006147/2408, 006148/2408, 006151/2408, 006152/2408, 006153/2408, вимоги про сплату боргу від 06.03.2024 №Ф-006149/2408 та рішення від 06.03.2024 №006150/2408.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд керується таким.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює ПК України (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).
У контексті спірних правовідносин, з врахуванням доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідженню підлягають питання щодо правомірності відновлення перевірки після її зупинення листом територіального управління ДПС, скерування відповідного листа за належною адресою позивача у справі, виду та характеру проведеної перевірки позивача у співставленні з наказом її призначення, а також правомірності у контексті викладеного винесених оскаржених податкових повідомлень-рішень та вимоги та рішення стосовно позивача, за результатами проведення відповідної перевірки.
Необхідно зазначити, що судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18 відступила від висновків про те, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе; а також що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки.
Водночас, в зазначеній постанові судова палата сформувала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Аналогічна правова позиція послідовно викладена і у постановах Верховного Суду від 15 березня 2025 року у справі №520/24380/24, від 20 червня 2025 року у справі №809/1656/17, від 29 грудня 2025 року у справі №420/17645/24, від 14 травня 2026 року у справі №560/3732/25.
Так, наказом №2467-п від 13.12.2021 на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК України та відповідно до вимог Законів України від 17.03.2020 за №533-ІХ, від 13.05.2020 за №591-ІХ та від 14.07.2020 за №786-ІХ призначено проведення позапланової виїзної перевірки платника податків – фізичної особи ОСОБА_1 АДРЕСА_4 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), первинних документів, які використовуються в податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків і зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби за період з 01.01.2017 по 01.10.2019 та сплати єдиного соціального внеску за період з 01.01.2011 по 01.10.2019. дата початку перевірки 13.12.2021, тривалістю 5 робочих днів (Т.1, а.с.17).
У акті перевірки від 31.01.2024 за результатами документальної позапланової виїзної перевірки позивача контролюючим органом зафіксовано, що наказом від 15.12.2021 за №2497-П зупинено терміни документальної позапланової виїзної перевірки; листом від 27.05.2022 через електронний кабінет контролюючим органом скеровано позивачу лист про поновлення перевірки з 30.05.2022, однак через повідомлення позивача про перебування у зв`язку з воєнними діями за межами України та проханням зупинити проведення перевірки, 30.05.2022 видано наказ про зупинення термінів проведення перевірки за №685-П; 20.12.2023 позивачу направлено лист від 20.12.2023 за №18291/6/09-19-24-08 про поновлення документальної перевірки з 22.01.2024 відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок» від 09.11.2023 за №3453-ХІ. 
Крім того, у вказаному акті зафіксовано, що перевірка проведена в приміщенні Головного управління ДПС в Івано-Франківської області (Т.1, а.с.19).
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати всіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
З матеріалів адміністративної справи встановлено, що відповідно до наказу від 2467-П від 13.12.2021 контролюючим органом призначено документальну позапланову виїзну перевірку позивача, яка відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України повинна була проводитись за місцезнаходженням платника податків.
Відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
Згідно з пунктом 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до пункту 78.5 статті 78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки або фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання (у випадках, визначених цим Кодексом) таких документів:
- направлення на проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, скріпленого печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), а у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку та тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
Згідно з пунктом 81.2 статті 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки невідкладно складається акт у двох примірниках, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.
У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.
За змістом зазначених правових приписів убачається, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки невідкладно складається акт у двох примірниках, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Колегія суддів зазначає, що вищевказаним наказом від 13.12.2021 контролюючим органом призначено документальну позапланову виїзну перевірку позивача, однак у Акті перевірки вказано, що перевірка проведена у приміщенні контролюючого органу.
Неможливість проведення виїзної перевірки не може мати наслідком автоматичного проведення контролюючим органом невиїзної документальної перевірки з огляду на те, що для проведення будь-якого виду податкової перевірки необхідно дотримання умов прийняття наказу та повідомлення платника про відповідну перевірку.
Крім того, в ПК України відсутня норма, яка б встановлювала право податкового органу замість документальної виїзної перевірки проводити документальну невиїзну перевірку.
Положеннями підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України визначено, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно з положеннями підпунктів 21.1.1 та 21.1.4 пункту 21.1 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Щодо доводів апелянта про те, що це була виїзна позапланова перевірка колегія суддів зазначає, що ці доводи не підтверджуються жодним належним та допустимим доказом.
Додатково про проведення перевірки в приміщенні контролюючого органу зафіксовано ще у акті від 31.01.2024 (Т.2, а.с.26).
У контексту викладеного, суд першої інстанції вірно вказав, що:
1. відповідач, не виходячи безпосередньо на проведення документальної позапланової виїзної перевірки як за вказаною адресою: АДРЕСА_4 , тобто адресою за якою позивач була зареєстрована як ФОП та яка, за змістом статті 45 ПК України, одночасно була й податковою адресою як платника податків – підприємця, так і за адресою місця державної реєстрації проживання та податковою адресою як фізичної особи : АДРЕСА_1 , без складання акту про неможливість проведення такої перевірки через відсутність платника податків - ОСОБА_1 . Тобто у порушення вказаних вище приписів ст.ст. 75, 78, 81 ПК України відповідач фактично наперед вже визначив, що місцем проведення перевірки буде адреса Головного управління ДПС в Івано-Франківській області.
2. відповідач провів замість документальної позапланової виїзної перевірки документальну позапланову виїзну перевірку, не дивлячись на первинне призначення наказом 13.12.2021 документальної позапланової виїзної перевірки, 20.12.2023. 
3. акт №219/09-19-24-08/2714924068 від 31.01.2024 не надавав відповідачу права на проведення документальної позапланової виїзної перевірки в приміщенні контролюючого органу,.
За таких обставин, відповідачем допущено порушення приписів ст.ст. 75, 78, 81 ПК України щодо порядку проведення документальних перевірок.
Додатково слід зазначити, що у листі від 20.12.2023 (Т.2, а.с.22) чітко вказано про поновлення проведення саме виїзної перевірки.
Своєю чергою, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу (п. 79.2 ст. 79 ПК України).
У застосуванні положень пункту 79.2 статті 79 ПК України Верховний Суд дотримується усталеної позиції (постанова від 12 серпня 2020 року у справі №160/2116/19), яка полягає в тому, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків. Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку. Платник податків вважається також ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.
Аналогічну правову позицію висвітлено у постанові Верховного суду від 20.02.2025 року у справі №380/23017/23.
Судом першої інстанції встановлено, що після призначення відповідачем 13.12.2021 проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача (належно повідомлено, сторонами не заперечується), надалі двічі наказами від 15.12.2021 та 30.05.2022 проведення перевірки було зупинено. вперше – за заявою представника позивача для відновлення первинних документів за спірний період – 2017-2019, та вдруге – через ведення воєнного стану за клопотанням представника позивача. Тобто вказані обставини підтверджують факт того, що первинно позивачу була надана можливість відновити первинні документи. 
20.12.2023 ОСОБА_1 направлено лист №18291/6/09-19-24-08 про поновлення документальної позапланової виїзної перевірки з 22.01.2024 відповідно до Закону України від 09.11.2023 року №3453-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок». Такий лист направлено за адресою: АДРЕСА_4 . 
Апеляційний суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що п. 82.4 статті 82 ПК України передбачено, що проведення документальної планової та позапланової перевірки платника податків, крім платника податків - суб`єкта малого підприємництва, може бути зупинено за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що оформляється наказом, копія якого не пізніше наступного робочого дня вручається платнику податків чи його уповноваженому представнику під розписку або надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, з подальшим поновленням її проведення на невикористаний строк.
Вказане свідчить про те, поновлення зупиненої податкової перевірки відповідно до пункту 82.4 статті 82 Податкового кодексу України (ПКУ) також має відбуватися шляхом видачі наказу керівника контролюючого органу, а не надсиланням звичайного листа чи повідомлення.
Відповідний лист фактично має лише інформативний характер і не може бути законною підставою для продовження чи поновлення строків перевірки. Оскільки наказ про зупинення перевірки тимчасово припиняє дію первинного наказу про її проведення, про поновлення перевірки також повинен бути винесений відповідний розпорядчий акт аналогічної юридичної сили - рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що оформляється наказом.
За таких обставин судом першої інстанції вірно встановлено наявність порушення п. 82.4 ст. 82 ПК України.
Так, 20.12.2023 позивач отримувала відповідні документи щодо процедури проведення перевірки через свого представника. Перший лист про поновлення документальної перевірки з 30.05.2022, а саме від 27.05.2022, направлено ГУ ДПС в Івано-Франківській області в електронний кабінет позивача та згодом представником позивача подано заяву від 30.05.2022 про зупинення проведення перевірки. 
Судом першої інстанції вірно наголошено, що не дивлячись на те, що позивач не подавала заяви про проведення комунікації з нею лише в електронному форматі через електронний кабінет платника податків, вона отримувала відповідну кореспонденцію саме у такий спосіб (або через представника, або в електронній формі). Вказані обставини підтверджено і представником позивача.
Проте, лист від 20.12.2023 про поновлення документальної перевірки з 22.01.2024 направлено тільки за адресою: АДРЕСА_3 (адреса реєстрації позивача як фізичної особи-підприємця).
При цьому, у матеріалах справи містить інформація від 23.07.2024 за №930/09-19-12-01-09 на виконання доповідної записки від 15.07.2024, що згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку місце проживання ОСОБА_1 з 14.05.1999 АДРЕСА_1 та з 26.05.2024 – АДРЕСА_2 (Т.1, .а.с156). 
Представник відповідача не надав обґрунтованих пояснень щодо таких фактів, а тільки ствердив про належне повідомлення позивача про поновлення проведення перевірки за податковою адресою ФОП.
Надаючи оцінку доводам щодо належного повідомлення позивача про проведення перевірки шляхом скерування вищевказаного листа за адресою АДРЕСА_3 , то апеляційний суд надавши оцінку висновкам суду першої інстанції у співставленні з письмовим доказами, що долучені до матеріалів справи, вважає, що висновки суду першої інстанції в цій частині є обґрунтованими та підтверджуються письмовими доказами, долученими до матеріалів справи.
Так, належних та достатніх доказів того, що позивач на дату складання акту перевірки 31.01.2024 і надалі було відомо про те, що відповідач поновив проведення документальної позапланової виїзної перевірки.
Належним повідомленням позивача як вірно відзначив суд першої інстанції було б скерування відповідної інформації у формі листа за адресою фізичної особи, а не тієї, за якою позивач колись здійснювала підприємницьку діяльність та припинила таку ще 01.10.2019.
Позивач перебуває на податковому обліку у відповідача тільки як фізична особа, а у контролюючого органу, як свідчить інформація наявна у матеріалах справи, була достатня інформація про зареєстроване місце проживання позивача, її електронна адрес та контакт з її представником, яка отримувала наказ та направлення на проведення виїзної перевірки та подавала від її імені позивача заяви.
Додатково слід зауважити, що ОСОБА_1 не є власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , натомість є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 . На час підприємницької діяльності позивач використовувала майно за адресами: АДРЕСА_5 , та АДРЕСА_6 на підставі відповідних договорів оренди.
За таких обставин, на дату направлення позивачу листа від 20.12.2023 та й в подальшому до дати прийняття спірних рішень від 06.03.2024, податковою адресою ОСОБА_1 як фізичної особи – платника податків у відносинах з контролюючим органом була лише одна адреса: АДРЕСА_1 , за якою позивач і зобов`язана була отримувати офіційну кореспонденцію від відповідача.
Суд першої інстанції вірно встановив, що саме на вказану адресу відповідач був зобов`язаний направити позивачу повідомлення про поновлення проведення документальної позапланової виїзної перевірки для забезпечення її прав як платника податків: брати участь під час проведення, надавати пояснення та документи, подавати заперечення на акт перевірки тощо. 
Отже, в цьому випадку направлення позивачу листа №18291/6/09-19-24-08 про поновлення документальної перевірки з 22.01.2024 за адресою: АДРЕСА_4 , не може вважатися належним повідомленням в розумінні п. 42.2 статті 42 ПК України, з чим і погоджується апеляційний суд. 
Оскільки Відповідач допустив істотне порушення норм податкового закону, він не забезпечив основоположне право Позивача на участь у процедурі прийняття рішення. Протиправні дії контролюючого органу позбавили Позивача можливості брати участь у перевірці, надавати пояснення, подавати заперечення на висновки та долучати первинні документи.
Як наслідок, суб`єкт владних повноважень позбавив Позивача законного права спростувати безпідставні висновки перевірки та надати докази відсутності таких фактів: незабезпечення зберігання документів (п. 44.3 ст. 44 ПК України), проведення розрахункових операцій без РРО, ведення діяльності без ліцензії, а також надати аргументовані зауваження щодо неправомірного подвійного нарахування ПДФО та військового збору
Щодо покликань на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2025 у справі №300/9415/24, якою встановлено, що контролюючий орган у справі за позовом про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 правомірно направив податкові повідомлення-рішення, які є предметом судового розгляду в цій справі, на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, і такий юридичний факт має преюдиційне значення при розгляді даної справи, слід зазначити таке.
Відповідно до ч. 7 ст. 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. З огляду на це, висновок апеляційного суду стосовно правомірності направлення контролюючим органом ППР від 06.03.2024 на вказану адресу не має преюдиційного характеру для цього спору.
Суд першої інстанції вірно зауважив, що попередній судовий висновок стосувався виключно встановлення дати виникнення податкового боргу. Натомість у межах цієї справи суд досліджує абсолютно інший предмет доказування - правомірність дій контролюючого органу під час проведення документальної перевірки та дотримання ним процедурних гарантій захисту прав платника податків
Підсумовуючи викладене в сукупності суд першої інстанції вірно вказав, що реалізація платником податків своїх прав не є його обов`язком і не звільняє суб`єкта владних повноважень від законодавчо встановленого обов`язку прийняти відповідний розпорядчий акт про поновлення перевірки та належним чином довести його до відома платника. У спірних правовідносинах Позивач мала легітимні очікування щодо того, що її буде завчасно та належним чином повідомлено про дату й час поновлення документальної позапланової виїзної перевірки, що дозволило б їй безпосередньо під час її проведення надати відновлені документи разом із відповідними поясненнями.
Допущене Відповідачем порушення процедури є суттєвим, оскільки воно фактично позбавило Позивача можливості реалізувати право на подання пояснень і доказів, здатних вплинути на об`єктивність та правомірність висновків контролюючого органу.
З огляду на висновок про суттєвий характер порушення процедури проведення перевірки, яке безпосередньо вплинуло на її результат, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про недоцільність дослідження правомірність висновків акта перевірки по суті. Оцінка судом доказів, які з поважних причин не були надані платником під час податкового контролю, фактично означала б підміну судом функцій податкового органу та повторне проведення перевірки у судовому засіданні. Це суперечило б завданням адміністративного судочинства та визначеному Конституцією України принципу поділу влад.
Резюмуючи викладене, суд зазначає, що документальна перевірка ОСОБА_1 була проведена контролюючим органом без участі платника податків та за відсутності її належного сповіщення. Проведення перевірки із суттєвими процедурними порушеннями нівелює її законність і позбавляє такий захід будь-яких правових наслідків. На підставі частини другої статті 74 КАС України акт перевірки не може вважатися допустимим доказом у справі, оскільки він є результатом протиправних дій суб`єкта владних повноважень та одержаний із порушенням установленої законом процедури.
За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, спірні індивідуальні акти Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 06.03.2024, а саме:
- податкові повідомлення-рішення №006141/2408, №006144/2408, №006145/2408, №006146/2408, №006147/2408, №006148/2408, №006151/2408, №006152/2408, №006153/2408;
- вимога про сплату боргу №Ф-006149/2408;
- рішення №006150/2408,
- прийняті контролюючим органом з порушенням податкового законодавства, необґрунтовано, недобросовісно та нерозсудливо, а також без дотримання права ОСОБА_1 на участь у процедурі їх прийняття.
Належним та ефективним способом відновлення порушених прав Позивача у цьому випадку є визнання протиправними та скасування вказаних податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення в повному обсязі
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст. 2, 268, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року у справі №300/2801/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. П. Мандзій 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено 12.06.26