Справа № 161/7991/25 
Провадження № 2/161/5411/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області 
в складі: головуючого – судді Мазура Д.Г.,
секретаря судового засідання Дручок О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» через свого представника Панасюк Х.М., звернувся до суду з позовною заявою, поданою через систему "Електронний суд" до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.03.2024 року між TOB «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4493915, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в розмірі 3000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом. Договір укладено в електронній формі.
Позивач зазначає, що відповідно до п. 7.1 кредитного договору внесення змін та доповнень до цього Договору оформлюється шляхом підписання cторонами додаткових договорів/угод. З метою збільшення суми кредиту 23.03.2024 року сторони уклали Додатковий договір до Договору №4493915 та за взаємною згодою домовились, що згідно з умовами цього Додаткового договору Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі – кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. 
Сума кредиту, яка надається згідно з цим Додатковим договором складає: 5 000,00 гривень (п.1.2 додаткового договору). Відповідно до п. 1.4 та 1.5 додаткового договору сума кредиту на дату укладення цього Додаткового договору, з урахуванням платежів, здійснених Клієнтом за Договором, складає: 8 000,00 гривень.
Строк кредитування та періодичність сплати процентів залишаються незмінними, відповідно до п.1.3 Договору. Згідно п. 2.1 додаткового договору Товариство протягом двох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Додаткового договору надає кредит (додаткову суму) у безготівковій формі шляхом перерахування коштів додаткової суми кредиту за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .
14.11.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №14/11/2024, відповідно до якого право грошової вимоги до боржника за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. 
Не виконуючи належним чином зобов`язання за кредитним договором, відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору.
На підставі наведеного, позивач просить суд, стягнути з відповідача в свою користь заборгованість в розмірі 59 325, 00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту – 8000 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом – 47325 грн.; заборгованість за штрафом – 4000 грн, а також суму понесених судових витрат.
29 квітня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
24 вересня 2025 рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області позовні вимоги було задоволено частково.
27 січня 2026 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області виправлено помилку у виконавчому листі.
05 травня 2026 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області скасоване заочне рішення у справі за Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
28 травня 2026 на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - Кураш С.А., в якому просить розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 
Представник відповідача адвокат Зачепіло З.Я., в заяві про перегляд заочного рішення вказувала, що не погоджується з сумою, яку просить стягнути позивач, адже нараховані відсотки є непропорційними до суми позики.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. 
Судом встановлено, що 23.03.2024 року між TOB «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4493915, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в розмірі 3 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом. Договір укладено в електронній формі.
З метою збільшення суми кредиту 23.03.2024 сторони уклали додатковий договір до договору № 4493915, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в розмірі 5 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом.
Відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту не виконав, порушивши вимоги кредитного договору.
14.11.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №14/11/2024, відповідно до якого право грошової вимоги до боржника за вказаним кредитним договором перейшло до позивача.
Відповідно до умов договору ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 3000,00 грн, зі строком користування коштами протягом 360 днів. У свою чергу відповідач зобов`язувався щомісячно частинами повертати кредит відповідно до узгодженого графіку, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі: стандартна процентна ставка – 2,50 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом (застосовується межах всього строку кредиту); орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає за стандартною ставкою за весь строк кредиту 99 923, 40%. Загальна вартість кредиту відповідно до додатку № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4493915 від 23.03.2024 становить 29 100, 00 грн.
Згідно умов додаткового договору до договору № 4493915 ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, зі строком користування коштами протягом 360 днів. У свою чергу відповідач зобов`язувався щомісячно частинами повертати кредит відповідно до узгодженого графіку, а також сплачувати проценти за користування кредитом на умовах, встановлених п. 1.4 Договору. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає за стандартною ставкою за весь строк кредиту 95 220, 56%. Загальна вартість кредиту відповідно до додатку № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4493915 від 23.03.2024 в редакції додаткової угоди № 4493915-Т1 від 23.03.2024 становить 77 600,00 грн.
Водночас, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 14.11.2024 заборгованість за кредитним договором відповідача ОСОБА_1 становить 59 325,00 гривень.
Зміст кредитного договору свідчить про досягнення сторонами згоди відносно всіх істотних умов договору, у тому числі й щодо встановлення процентів.
Вказаний договір було підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором: 4892623.03.2024 та 7661023.03.2024. Також, відповідач був ознайомлений з паспортом споживчого кредиту та додатками до договору.
Таким чином, договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором) з урахуванням положень ч. 6 і 12, п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України.
При укладенні кредитного договору ОСОБА_1 вказав реквізити платіжної банківської картки, на яку він бажає отримати гроші, а саме № НОМЕР_1 .
Факт отримання коштів позичальником підтверджується повідомленням ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» відповідно до якого, на виконання договору про переказ коштів №20241114-1353 від 14.11.2024, успішно перераховано кошти 23.03.2024 о 00 год. 36 хв. в розмірі 3 000 грн. на платіжну карту № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 44939151711146964, призначення платежу: зарахування на карту, маска картки № НОМЕР_1 .
Також, факт отримання коштів позичальником підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» відповідно до якого, на виконання договору про переказ коштів №1-1411 від 14.11.2024, успішно перераховано кошти 23.03.2024 02 год. 15 хв. в розмірі 5 000 грн. на платіжну карту № НОМЕР_1 , призначення платежу: зарахування на карту, маска картки № НОМЕР_1 .
Відповідно до інформації наданої АТ «Універсал банк», на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 , на яку 23.03.2024 о 00 год. 36 хв. було успішно зараховано платіж у сумі 3 000,00 грн., та 23.03.2024 о 02 год. 15 хв. було успішно зараховано платіж у сумі 5 000,00 грн.
Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З матеріалів справи вбачається, що відповідача повідомлено про відступлення права вимоги та направлено досудову вимогу щодо повернення богу в добровільному порядку, на даний час виконана.
З розрахунку, наданого позивачем вбачається, що станом на дату звернення до суду з позовною заявою сума заборгованості відповідача становить розмірі 59 325, 00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту – 8000 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом – 47325 грн.; заборгованість за штрафом – 4000 грн.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В частині вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 4 000,00 грн, то суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 549ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).
Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки.
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18, за яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 року до теперішнього часу, включаючи дату постановлення оскаржуваного судового рішення.
За змістом частини 2 статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України.
Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 року у справі №362/2159/15-ц, законодавець встановив пріоритет ЦК України у договірних відносинах. Лише у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Посилання позивача на те, що на договори споживчого кредиту, які будуть укладатися після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України №3498-1Х «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»(набрав чинності 24.12.2023 року + 30днів =23.01.2024 року) вимога пункту 6 Розділу 1V «Прикінцеві та перехідні положення» закону України «Про споживче кредитування» не поширюється та нарахування пені не забороняється, є безпідставним та надуманим, оскільки із системного аналізу приписів пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» і пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який застосовує суд, відхиляючи відповідні позовні вимоги, вбачається, що відповідні положення Закону України «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, - прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Отже, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 4 000,00 гривень штрафу.
Також, суд не згідний з розрахунком позивача щодо нарахування відсотків за користування кредиту, а тому зазначає наступне.
Заборгованість за процентами була нарахована позивачем у період з 23.03.2024 року по 14.11.2024 2024 року, з врахуванням процентної ставки в розмірі 2,50%.
Проте, умови Договору, в частині нарахування процентів за такими ставками за кожен день користування кредитом не можуть бути застосовані, оскільки такі є нікчемними.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про споживче кредитування» законодавство про споживче кредитування в Україні ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо надання послуг споживачам.
Згідно з частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1,00 %. Зміни до вказаної статті набули чинності з 24 грудня 2023 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Натомість відповідачу, всупереч вищенаведених норм права, нараховувалися проценти за користування кредитом понад 1,00% в день.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст.6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Частиною 2 ст. 627 ЦК України також передбачено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Укладений 23.03.2024 кредитний договір, за своєю суттю є договором споживчого кредитування, тому товариство не мало права визначати проценту ставку у розмірі (2,50%), оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день.
Передбачений п. 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу II Прикінцевих і перехідних положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Кредитний договір укладено 23.03.2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умова договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні (2,50%), є нікчемною в силу положень частини п`ятої статті 8 та частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Договір укладений після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», відтак відсотки не повинні перевищувати 1%.
Кредитний договір у цій справі укладений 23.03.2024 року, тому кредитором може бути застосована максимальна процентна ставка 1% в день.
У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
У зв`язку з цим, заявлену до стягнення заборгованість за процентами за користування кредитними коштами суд перераховує: 8000,00 грн. * 1% * 237 днів строку кредиту) = 18960,00 гривень.
Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 26960,00 гривень = (8000,00 грн (тіло кредиту) + (18960,00 грн. (відсотки за користування кредитом).
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним договором № 4493915 від 23.03.2024, у розмірі 26960,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000,00 грн., за процентами в розмірі – 18960,00 грн..
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають до часткового задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2422,40 грн).
Позовна заява з доданими до неї матеріалами представником позивача подана через підсистему «Електронний суд» і при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.
Оскільки позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, то з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору за подачу позову в пропорційному до задоволених вимог розмірі 1109,94 гривень (26960,00*2422,40/59325,00= 1109,94).
Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, 

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість в розмірі 26960 двадцять шість тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок; заборгованість за процентами за користування кредитом – 18960 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 1109 (одна тисяча сто дев`ять) гривні 94 копійки судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Дата складення повного тексту судового рішення 30 червня 2026 року.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 .

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області Д.Г. Мазур