12.05.2026 
Справа № 331/1726/26
Провадження № 3/331/693/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року       м. Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Антоненко М.В., розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП України у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1, ст. 173-2 ч.2 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

03.03.2026 року в провадження Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшла справа про адміністративне правопорушення № 3/331/694/2026 (ЄУН 331/1735/26) у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13 лютого 2026 року серії ВАД №784679, ОСОБА_1 13.02.2026 р. о 20.30, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: кричав, словесно ображав, що завдало шкоду психологічному здоров`ю потерпілої, чим порушив вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». 
03.03.2026 року в провадження Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшла справа про адміністративне правопорушення № 3/331/693/2026 (ЄУН 331/1726/26) у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13 лютого 2026 року серії ВАД №784680, 13.02.2026 р. о 20.30, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 неповнолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 стала свідком домашнього насильства психологічного характеру вчиненого батьком ОСОБА_1 відносно матері ОСОБА_2 , який кричав, словесно ображав останню, що завдало шкоду психологічному здоров`ю дитини. 
Ухвалою суду від 12.05.2026 р. справу про адміністративне правопорушення № 3/331/693/2026 (ЄУН 331/1726/26) у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, що надійшла в провадження суду 03.03.2026 року та справу про адміністративне правопорушення № 3/331/694/2026 (ЄУН 331/1735/26) у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, що надійшла в провадження суду 03.03.2026 року – об`єднано в одне провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив фактичні обставини скоєння ним домашнього насильства, викладені в протоколах серії ВАД №784679, ВАД №784680 від 13.02.2026 р. та пояснив, що кричав та словесно ображав дружину ОСОБА_2 внаслідок неприязних стосунків між ними на тлі постійних побутових сварок. Сварка відбувалась в кв. АДРЕСА_2 в присутності їх неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Аналогічні покази надала в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 .
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, суд може розглянути справу тільки в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, за вказаним у ньому матеріальним законом і тільки стосовно тієї особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Диспозиція ч.2 ст. 173-2 КУпАП (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22.05.2024, який набрав чинності 19.12.2024) передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення діяння, передбаченого частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, а саме умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення є наявність наслідків, а саме завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Так, п. 2 ст. 1 Закону визначено, дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.
П. 14 ст. 1 Закону визначено, психологічне насильство, як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Згідно з п. 17 ст. 1 Закону, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Скоєне ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного характеру у вигляді погроз, образ на адресу ОСОБА_2 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 13 лютого 2026 року серії ВАД №784679, інформаційною довідкою інспектора СПДН Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
Скоєне ОСОБА_1 правопорушення у вигляді фізичного та психологічного насильства стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 13 лютого 2026 року серії ВАД №784680, інформаційною довідкою інспектора СПДН Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
Згідно частини 4 статті 269 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.
Проаналізувавши докази по справі, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушень, передбачених ч.-ч.1,2 ст.173-2 КУпАП, оскільки він умисно вчинив дії психологічного характеру щодо потерпілої ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_3 , а тому його слід визнати винним за ч.-ч. 1,2 ст.173-2 КУпАП та призначити покарання в межах даної статті.
Відповідно до статті 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Призначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність відповідно до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП. При накладенні адміністративного стягнення враховується ступінь вини та матеріальний стан особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до ст.33 КУпАП.
Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд приходить до висновку про те, що необхідним й достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень буде адміністративне стягнення у виді громадських робіт в межах санкції ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а саме громадські роботи на строк сорок годин. Таке стягнення, на думку суду, буде необхідним і достатнім, з метою виховання особи в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, направлення кривдника на проходження програми для кривдників.
Відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.
Пунктом 10 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.
Зважаючи на те, що вчинені ОСОБА_1 адміністративні правопорушення, передбачені ч.-ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП, не завдало суттєвої шкоди фізичного та психічного характеру потерпілої ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_3 , суд вважає, що на теперішній час відсутня необхідність направлення ОСОБА_1 на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 КУпАП.
Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.
На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу правопорушника та керуючись ст. ст. 173-2, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 ч.1, ст. 173-2 ч.2 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.
Відповідно до п.п.1.1 Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, виконання постанови в частині стягнення у виді громадських робіт ОСОБА_1 , покласти на Олександрівський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області.
Копію постанови направити для виконання ОСОБА_1 , для відома до ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та надати іншим заінтересованим особам, а також спрямувати до Олександрівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області - для виконання, в частині наданих йому відповідних повноважень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Запорізького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя М.В. Антоненко