Справа № 404/8724/24 
Номер провадження 2/404/2392/24 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:
головуючого судді – Іванової Н.Ю.
при секретарі - Коцюбі Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення, просила суд усунути їй перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення до квартири АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_2 надати ключі від вхідних дверей до квартири АДРЕСА_1 .
В обґрунтування поданого позову зазначала, що 05 червня 2019 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Потьомкіною І.А. на підставі акту про реалізацію предмета іпотеки від 22 травня 2019 року, затвердженого начальником Фортечного ВДВС м. Кропивницького, посвідчено, що позивачу ОСОБА_1 , належить на праві власності двокімнатна квартира, загальною площею 44,81 кв.м., житловою площею 31,09 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 318 751,30 грн., яка придбана нею на прилюдних торгах, що раніше належала ОСОБА_3 на підставі договору дарування квартири, посвідченого 14 березня 2007 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В.І. за реєстровим номером 625. 
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 393931072, сформованого 06 вересня 2024 року, зазначений номер запису про право власності 31869552 та дата, час державної реєстрації 05 червня 2019 року, підставою виникнення права власності є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 434, виданий 05 червня 2019 року, видавник Потьомкіна І.А., приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу. 
Після набуття права власності на квартиру позивачем, вона не змогла реалізувати своє право на користування належним їй майном шляхом вселення в квартиру, так як в ній залишається проживати відповідач та знаходяться її речі. 
Вказано, що позивачем надсилались вимоги про добровільне виселення із квартири, які відповідачем виконані не були. Де на даний час зареєстроване її місце проживання позивачу не відомо. 
Зі слів сусідів, вони бачать відповідача, яка продовжує проживати в квартирі, зберігає там свої речі, що підтверджує її категоричну відмову від надання в користування квартири новому власнику, позивачу по справі. 
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання їх такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення із квартири задоволений. Визнано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 такими, що витратили право користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення із квартири. 
Відповідач ОСОБА_2 оскаржила вказане рішення в апеляційному порядку. 
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 18 червня 2024 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 лютого 2024 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила справо користування квартирою шляхом виселення із квартири, скасоване та ухвалено в цій частині нове, яким в задоволенні вказаних вимог до ОСОБА_2 , відмовлено. 
Інші відповідачі не оскаржували рішення суду, за яким вони втратили право користування квартирою та підлягають виселенню з неї, що на даний час буде вирішуватися в примусовому порядку через виконавчу службу. 
Так як, постановою Кропивницького апеляційного суду скасоване рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 лютого 2024 року в частині позовних вимог до ОСОБА_2 та ухвалено нове про відмову у її задоволенні, то при задоволенні вимог позивача про вселення в належну їй квартиру, для запобігання при цьому конфліктних ситуацій, вважає за необхідне просити суд про ухвалення рішення про передачу ключів від квартири для користування нею. 
Ухвалою судді від 29 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі з правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 
26 листопада 2024 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. Вказано, що 15 липня 2024 року відкрито касаційне провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання їх такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення із квартири. Тому недоцільно розглядати дану справу. 
Крім того, рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда у справі № 2-3436/11, провадження 2/1109/156/2012 частково задоволено позов ПАТ «Приват банк» в частині стягнення з її сина ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором у розмірі 221 550 грн. В частині стягнення на квартиру розташовану в АДРЕСА_2 шляхом продажу вказаної квартири ПАТ КБ «Приват Банк» з укладенням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу, будь-яким іншим способом з іншою особою – покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані і проживають у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , зі зняттям з реєстраційного обліку в Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в м. Кіровограді. Судовим рішенням у даній справі було задоволено лише вимогу банку про стягнення коштів з метою запобігання подвійному стягненню кредитором заборгованості з боржника. 
Також, ухвалою суду 24 травня 2019 року у справі № 404/3571/19 забезпечено позов сина ОСОБА_3 шляхом заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію/перереєстрацію права власності та інших речових прав щодо вищевказаної квартири. На виконання зазначеної ували, 27 травня 2019 року реєстратором Нікітенко О.В. внесено відповідний запис № 31733435. 
Однак, всупереч заборони накладеної Кіровським районним судом м. Кіровограда, державним виконавцем Житньою В.А. 04 червня 2019 року внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 .
Наслідком таких дій державного виконавця стала перереєстрація вказаної квартири на іншу особу. 
У зв`язку з чим, СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області 14 грудня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019120020009311 за ч. 1 ст. 362 КК України. 
Наразі триває досудове розслідування у кримінальному провадженні стосовно державного виконавця Житньої В.А., яка зняла заборону на реєстрацію/перереєстрацію та арешт на квартиру: АДРЕСА_2 . 
Вважає, що позивачем порушено вимоги Конституції, зокрема право власності отримано внаслідок незаконних дій державного виконавця, про що свідчить кримінальне провадження № 12019120020009311 у якому наразі триває досудове розслідування. 
З боку родичів позивача на неї постійно здійснюється тиск, з метою виселення її та її чоловіка з вказаної квартири попри наявне рішення суду, а також неодноразово скеровувалися погрози в їх сторону. 
На теперішній час вона є інвалідом І групи. З квартири майже не виходить, її чоловік взагалі тільки пересувається по квартирі з передишками. 
Ухвалою суду від 19 грудня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. Задоволено клопотання про виклик свідків. 
У судовому засіданні представник позивача, адвокат Мазуренко Н.Ю. підтримала позовні вимоги та просила суд позов задовольнити у повному обсязі. 
Відповідач у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином. 
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 393931072 від 06 вересня 2024 року. 
Вбачається, що право власності на вказану квартиру за позивачем зареєстровано на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер:434, виданий 05 червня 2019 року, видавник: Потьомкіна І.А. – приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 лютого 2024 року у справі № 404/553/20 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою шляхом виселення із квартири, задоволено. Визнано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом виселення із квартири. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 по 840,80 грн. витрат по сплаті судового збору з кожного.
Постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Кропивницького апеляційного суду від 18 червня 2024 року вищевказане рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 лютого 2024 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою шляхом виселення із квартири, скасовано та ухвалено в цій частині нове, яким в задоволенні вказаних вимог до ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання розподілу судового збору. 
Відповідно до довідки № 4077 від 25 червня 2019 року, за адресою: АДРЕСА_2 ніхто не зареєстрований з 25 червня 2019 року. 
З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що між сторонами склалися конфліктні відносини, відповідач заперечує проти вселення позивача та користування останньою вказаним житлом, що призвело до того, що позивачу чиняться перешкоди у користуванні спірною квартирою.
Таким чином позивачем доведено, що відповідач чинить перешкоди в користуванні житлом, в результаті чого позивач не може потрапити до квартири, власником якої вона є, де позивач має право на проживання та у зв`язку з чим позивач змушена проживати в іншому житловому приміщенні.
Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня
1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Статтею 9 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом.
Згідно положень ч.1 та 4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі – Конвенція), гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.
Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.).
Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.
Відповідно ч.1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, а згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Вбачається, що чинення перешкод у користуванні спірною квартирою полягає у відмові відповідача впускати ОСОБА_1 до спірної квартири.
Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не приймає до уваги твердження та посилання сторони відповідача, оскільки обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень щодо позовних вимог не знайшли свого підтвердження підчас розгляду справи в суді та спростовуються матеріалами справи.
Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 41, 47, 55 Конституції України, статями 13, 15, 16, 29, 316-319, 321, 355-358, 379, 382, 383, 391 Цивільного кодексу України, статтями 2-5, 8, 10, 12, 13, 76-81, 83, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд 
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити. 
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_2 надати ключі від вхідних дверей до квартири АДРЕСА_1 .
Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України витрати на сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст судового рішення складено 10.06.2026 року. 

Суддя Фортечного районного суду 
міста Кропивницького Н. Ю. Іванова