П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/10346/26	

Суддя першої інстанції - Юхтенко Л.Р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Дегтярьової С.В.,
суддів – Крусяна А.В., Яковлєва О.В.,
розглянув в порядку письмового провадження у місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року у справі №420/10346/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправними дій, -
В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області та Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, в якій представник позивачів просить: 
- визнати протиправним рішення Таїровської селищної ради від 27 червня 2025 року №1215-VIII «Про відновлення дії нормативної грошової оцінки земель»;
- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з формування Витягу №НВ-5101493712025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 5123755800:01:002:0218 від 15 серпня 2025 року згідно з технічною документацією з нормативної грошової оцінки земель смт Таїрове, с. Мізікевича, с. Балка Овідіопольського району Одеської області, затвердженою рішенням Таїровської селищної ради від 05 липня 2013 року №661-VI від «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель смт Таїрове, с. Мізікевича, с. Балка Овідіопольського району Одеської області»; 
- визнати протиправним та скасувати витяг №НВ-5101493712025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 5123755800:01:002:0218 від 15 серпня 2025 року; 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС в Одеській області №1520431-2409-1503 UA51100290000027993 від 24 вересня 2025 року, яким нараховано ОСОБА_1 суму земельного податку в розмірі 365171,95 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС в Одеській області №1520441-2409-1503 UA51100290000027993 від 24 вересня 2025 року, яким нараховано ОСОБА_2 суму земельного податку в розмірі 365171,95 грн.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року позовну заяву повернуто позивачам.
На думку суду першої інстанції, спірні правовідносини виникли у позивачів з різними відповідачами. При цьому позовні вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, оскільки одні позовні вимоги стосуються нормативної грошової оцінки земель, а інші - нарахування позивачам грошових податкових зобов`язань. 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані вимоги мають різні підстави виникнення спірних правовідносин, необхідність дослідження різних, не пов`язаних між собою доказів. Також вказані вимоги не є основними та похідними. Вказані обставини свідчать про відсутність підстав для об`єднання позовних вимог позивача заявлених в даній справі.
ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року, звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що у цій справі всі заявлені вимоги виникли в межах єдиного публічно-правового спору, що підтверджується послідовністю дій суб`єктів владних повноважень прийняття Таїровською селищною радою рішення про «відновлення» нормативної грошової оцінки, використання цієї оцінки Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області при формуванні витягу, використання такого витягу Головним управлінням ДПС в Одеській області як підстави для нарахування податкових зобов`язань позивачам - співвласникам однієї земельної ділянки.
На думку апелянта, спір має єдину фактичну та правову основу.
Апелянт вказав, що навіть у випадку сумнівів щодо об`єднання вимог суд повинен був скористатись процесуальним правом, передбаченим частиною 6 статті 172 КАС України, а саме роз`єднати позовні вимоги, відкрити провадження, забезпечити ефективний судовий захист.
За таких підстав, просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
22 квітня 2026 року ОСОБА_2 подала заяву про приєднання до апеляційної скарги, в якій також просила скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
23 квітня 2026 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник Головного управління ДПС в Одеській області вказав, що спірні правовідносини виникли у позивачів з різними відповідачами. При цьому, позовні вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, оскільки одні позовні вимоги стосуються нормативної грошової оцінки земель, а інші - нарахування позивачам грошових зобов`язань. Отже, вказані вимоги мають різні підстави виникнення спірних правовідносин, необхідність дослідження різних, не пов`язаних між собою доказів. Вказані обставини свідчать про відсутність підстав для об`єднання позовних вимог позивача заявлених в даній справі.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року у справі №420/10346/26.
12 травня 2026 року матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
13 травня 2026 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.
18 травня 2026 року ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду прийнято заяву ОСОБА_2 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року у справі №420/10346/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправними дій.
Колегія суддів перевірила матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, та дійшла висновку, що подані апеляційні скарги підлягають задоволенню, а ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року скасуванню, з наступних підстав.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно зі статтею 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частинами першою та другою статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч.1 ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
З аналізу наведеної норми вбачається, що процесуальний закон прямо допускає об`єднання в одному проваджені вимог, які виникають із єдиного комплексу правовідносин, підтверджуються спільними доказами або перебувають між собою у причинно-наслідковому зв`язку.
При цьому підставою позову є фактичні та юридичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, а предметом позову матеріально-правова вимога до відповідача.
Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, усі заявлені позивачами вимоги виникли в межах одних публічних взаємовідносин.
Колегія суддів враховує, що на стадії вирішення питання про відкриття провадження суд не вправі надавати оцінку достатності або переконливості доказів по суті спору, оскільки предметом перевірки є виключно відповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.
Натомість, суд першої інстанції фактично здійснив оцінку предмету доказування та дійшов передчасного висновку про те що позовні вимоги не пов`язані між собою.
Більше того, навіть у випадку наявності сумнівів щодо доцільності спільного розгляду всіх заявлених вимог, а також побоювань що розгляд справи за таких обставин може затягнутись та бути ускладненим, суд першої інстанції не був позбавлений можливості застосувати положення частини шостої статті 172 КАС України та роз`єднати позовні вимоги у самостійні провадження.
Однак, суд повернув позовну заяву, що призвело до необґрунтованого обмеження права позивачів на доступ до суду.
Колегія суддів зазначає, що у справі №160/25102/23 Верховний Суд звернув увагу на те, що суд першої інстанції не скористався процесуальним правом, передбаченим частиною 6 статті 172 КАС України, відповідно до якого суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства. 
За вказаних підстав суд апеляційної інстанції не погоджується із висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви, а тому ухвала від 14 квітня 2026 року підлягає скасуванню, а справа направленню до Одеського окружного адміністративного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі. 
За правилами ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Керуючись статтями 2, 5, 242-244, 250, 308, 311, 312, 321, 322, 325 КАС України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року скасувати.
Справу №420/10346/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправними дій, направити до Одеського окружного адміністративного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя доповідач С.В. Дегтярьова

Судді А.В. Крусян

О.В. Яковлєв