ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1665/26 Справа № 202/2153/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г.О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Маслака Ігоря Петровича на постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 24 квітня 2026 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП),

за участю:
особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
захисника Маслака І. П.
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення. 
Постановою Індустріального районного суду міста Дніпра від 24 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Відповідно до постанови суду першої інстанції, 21 лютого 2026 року близько 19 год. 30 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «INFINITI G25 », д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Дніпро по пр-кту. Слобожанському, буд. 2, під час виникнення перешкод для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого було здійснено зіткнення з транспортним засобом «BMW 328 XI» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зупинився попереду в попутному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушено вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху та скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду першої інстанції змінити в частині накладеного стягнення та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.
Не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні, захисник вважає, що суд застосував до нього надто суворе адміністративне стягнення, не врахувавши належним чином повне визнання ним своєї вини та щирого каяття, відсутності ухилення від відповідальності, потерпілі не мають жодних претензій матеріального чи морального характеру, наявності сім`ї та малолітніх дітей у ОСОБА_1 , який є єдиним годувальником, здійснює діяльність, безпосередньо пов`язану з керуванням транспортними засобами, зареєстрований як фізична особа-підприємець, зокрема з видами діяльності у сфері автомобільного транспорту, допоміжної транспортної діяльності та поштової, кур`єрської діяльності. Позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами фактично позбавляє його можливості працювати, отримувати дохід та забезпечувати свою сім`ю, а тому стягнення є непропорційним та надмірним та з урахуванням вказаних обставин мета стягнення може бути досягнута шляхом накладення штрафу, передбачений санкцією ст. 124 КУпАП.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду не подавав. У судовому засіданні 27 травня 2026 року потерпілий не заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, жодних претензій до ОСОБА_1 не має та страхова компанія відшкодувала йому завдані ДТП збитки.
Мотиви апеляційного суду.
Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, доходить наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
За вимогами ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП за обставин, викладених у постанові суду, в апеляційній скарзі не оспорюються та вину останній визнає повністю, а тому відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційним судом не переглядаються.
Доводи апеляційної скарги захисника зводяться до непогодження з призначеним ОСОБА_1 видом адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, що, на його думку, є надто суворим та непропорційним стягненням.
Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд першої інстанції дійшов висновку, що накладення на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, є необхідним й достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення ним нових правопорушень.
Проте з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитися в повній мірі з огляду на таке.
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху...
Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Апеляційний суд зважає на встановлені судом обставини та характер скоєного правопорушення, його наслідки та ступінь вини ОСОБА_1 у його вчиненні. 
При цьому вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 повністю визнав та щиро розкаявся, в суді апеляційної інстанції потерпілий підтвердив, що в нього відсутні будь-які претензії матеріального чи морального характеру до ОСОБА_1 , завдана внаслідок ДТП шкода відшкодована в повному обсязі страховою компанією. Потерпілий вказав, що пошкодження транспортного засобу були незначні, а поведінка ОСОБА_1 після пригоди була адекватною та відповідною обставинам, необхідності у позбавленні його права керування транспортним засобом немає.
Суд апеляційної інстанції зважає також і на особу ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності раніше не притягався, має на утриманні сім`ю та двох малолітніх дітей, внаслідок вчиненого ним правопорушення тяжких наслідків не настало.
Апеляційний суд враховує також те, що ОСОБА_1 працевлаштований, здійснює діяльність, безпосередньо пов`язану з керуванням транспортними засобами, зареєстрований як фізична-особа підприємець, зокрема з видами діяльності у сфері автомобільного транспорту, допоміжної діяльності та поштової, кур`єрської діяльності, що підтверджується долученими до матеріалів справи відповідними документами.
Згідно з договором надання послуг №302-АО від 01.12.2023, укладеного між ТОВ «НОВА ПОШТА» та ФОП ОСОБА_1 , останній здійснює діяльність, безпосередньо пов`язану з організацією перевезень, кур`єрською доставкою, використанням транспортних засобів та виконанням обов`язків у сфері транспортної/логістичної діяльності.
Таким чином, з огляду на вищевикладене та оцінюючи всі обставини в сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що призначене ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, тобто у максимальному розмірі, встановленому у санкції ст. 124 КУпАП, є надто суворим та непропорційним вчиненому, про що слушно зазначає захисник в апеляційній скарзі. 
Тому, відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення на ОСОБА_1 , враховуючи характер вчиненого правопорушення, його особу, визнання ним повністю своєї вини, позицію потерпілого, відсутність будь-яких претензій в нього та повне відшкодування його завданої шкоди, на переконання апеляційного суду, адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, встановленої ст. 124 КУпАП, є необхідним та достатнім для досягнення виховної мети стягнення та попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень.
Відповідно до п. 4 ч. ч. 8, 9 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову. У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, тому вона підлягає задоволенню, а постанову суду першої інстанції слід змінити в частині накладення стягнення. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Маслака Ігоря Петровича задовольнити.
Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2026 року стосовно ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити в частині накладення адміністративного стягнення.
Вважати накладеним на  ОСОБА_1 стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. 
В іншій частині постанову суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя        О. П. Піскун