Справа № 570/5080/25
Номер провадження 2/570/358/2026
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
30 червня 2026 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Штогуна О.С.
за участю секретаря судового засідання Соломицької Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області, в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі – позивач, ТОВ "ФК "ЄАПБ") звернулось в Рівненський районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №Z29.00208.004105329 від 19 липня 2018 року у розмірі 471260,37 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 19 липня 2018 року відповідач уклав із АТ "Ідея Банк" кредитний договір №Z29.00208.004105329. В подальшому АТ "Ідея Банк" 07 липня 2023 року уклало із ТОВ "ФК "ЄАПБ" договір факторингу № 07072023, за умовами якого право вимоги за кредитним договором №Z29.00208.004105329 перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ". Відповідно до реєстру боржників № 3 до договору факторингу ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в загальній сумі 471260,37 грн, з яких: 200645,00 грн заборгованості за основним боргом, 270614,97 грн за відсотками. Усі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ "ФК "ЄАПБ" права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ "Ідея Банк" станом на день відступлення права вимоги. ТОВ "ФК "ЄАПБ" не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювались.
Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, представник позивача в поданій позовній заяві зазначила, що просить розгляд справи проводити без участі їх представника, щодо заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі та відзив на позов не подав.
Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Ознайомившись із позовною заявою, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково.
Судом встановлено, що 19 липня 2018 року між АТ "Ідея Банк" та відповідачем укладений кредитний договір № №Z29.00208.004105329 (далі - Договір), в електронній формі.
За умовами кредитного договору відповідач отримала кредит на поточні потреби в розмірі 218390,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж, та зобов`язалась повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) (п. 1.1. договору).
Відповідно до п. 1.2. Договору, кредит надається строком на 60 місяців, шляхом зарахування на банківський поточний рахунок Позичальника.
Відповідно до п. 1.3. Договору, за користування кредитом Позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 5,5 %.
Відповідно до п. 1.4. Договору, станом на день укладення договору змінна частина ставки становить 9,5 %, разом із маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 15 %.
Відповідно до п. 1.13 Договору Банк відкриває Позичальнику банківський поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні в рамках пакету послуг "Card Blanche Blue Start ID INS", що обслуговується на умовах договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Відповідно до п. 6.1 Договору сторони погодили розмір щомісячних внесків, наведений в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, який становить 9455.76 грн щомісяця та включає в себе платежі по: погашення суми кредиту, проценти за користування кредитом та плату з обслуговування. На кінець періоду загальні витрати по кредиту становлять 567345,34 грн та складаються з: сума кредиту 218390,00 грн; проценти за користування кредитом 93438,74 грн та плата за обслуговування 255516,60 грн.
19 липня 2018 року відповідач підписала Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) відповідно до якого відповідачка погодилась з тим, що розмір кредиту становить 218390,00 грн, тип кредиту кредит, строк кредитування 60 місяців, мета отримання кредиту поточні потреби, процента ставка 15%, плата за обслуговування кредитної заборгованості 3% щомісячно від початкової суми кредиту.
19 липня 2019 року між ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна Страхування життя" та відповідачем укладений Договір добровільного страхування життя № Z29.00208.004105328 відповідно до умов якого відповідач застрахувала своє життя, в тому числі за страховим ризиком - Страхова виплата здійснюється у розмірі заборгованості Страхувальника за Кредитним договором №Z29.00208.004105329, укладеним між Страхувальником та Вигодонабувачем (АТ "Ідея Банк"), розмір страхового платежу становить 14287,20 грн.
Кредитний договір №Z29.00208.004105329 від 19 липня 2018 року, Паспорт споживчого кредиту та Договір добровільного страхування життя №Z29.00208.004105329 від 19 липня 2018 року підписані відповідачем шляхом проставляння власноручного підпису, з боку позивача шляхом використання аналогу власноручного підпису та відтиску печатки Банку.
Відповідно до ордера-розпорядження № 1 про видачу кредиту від 19 липня 2018 року АТ "Ідея Банк" видало відповідачу кредит на підставі договору №Z29.00208.004105329 від 19 липня 2018 року в сумі 204102,80 грн.
Відповідно до довідки-розрахунку, складеної АТ "Ідея Банк", заборгованість відповідача за кредитним договором №Z29.00208.004105329 від 19 липня 2018 року станом на 07 липня 2023 року становить: 471260,37 грн, з яких: 200645,40 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 2470614,97 грн - сума заборгованості за відсотками.
07 липня 2023 року між АТ "Ідея Банк" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" був укладений Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого до ТОВ "ФК "ЄАПБ" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z29.00208.004105329.
Згідно з п.2.1. договору факторингу, за цим договором АТ "Ідея Банк" відступає ТОВ "ФК "ЄАПБ", а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ "Ідея Банк" за плату та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 2.2. договору факторингу, права вимоги, які АТ "Ідея Банк" відступає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за цим договором, відступаються в розмірі заборгованості боржників перед АТ "Ідея Банк" та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього договору .
Відповідно до Реєстру боржників № 3 до Договору факторингу ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z29.00208.004105329 від 19 липня 2018 року в сумі 471260,37 грн, з яких: 200645,40 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 270614,97 грн - сума заборгованості за відсотками.
З урахуванням наведеного судом встановлено, що предметом даного позову є стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості по отриманому та неповернутому кредиту, процентам за користування отриманими коштами та платою за обслуговування кредитної заборгованості.
За правилом ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частина 2 ст. 639 ЦК України визначає, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно з п.6 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що кредитний договір, які є предметом даного позову, укладений шляхом проставляння відповідачем власноручного на договорі підпису, з боку позивача шляхом використання аналогу власноручного підпису та відтиску печатки Банку.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач погодилась із умовами кредитування, порядком використання аналога власноручного підпису та умовами укладення електронного договору.
Відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" вказаний кредитний договір вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

У ч.1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Відповідно до п. 1 ст. 13 Закону України "Про електронну комерцію" розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України "Про платіжні послуги", ";Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.
Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.
За положеннями ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 та ч.1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз. 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.
Судом встановлено, що 19 липня 2018 року між АТ "Ідея Банк" та відповідачем укладений кредитний договір № Z29.00208.004105328, відповідно до умов якого відповідачу наданий кредит в розмірі 218390,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж, строком на 60 місяців зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 15 % річних.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором № Z29.00208.004105328 від 19 липня 2018 року станом на 07 липня 2023 року становить: 472160,37 грн, з яких: 200645,40 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 270614,97 грн - сума заборгованості за відсотками.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що наведена сума заборгованості за відсотками в розмірі 270614,97 грн приховано включає в себе нараховану банком плату за обслуговування кредитної заборгованості, оскільки відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту (п. 6.1 Договору № Z29.00208.004105328 від 19 липня 2018 року) загальна сума процентів за користування кредитом за весь період строку кредитування становить 93438,74 грн, що є значно менше заявленої позивачем суми заборгованості за процентами.
Так, судом встановлено, що відповідно до умов Договору № Z29.00208.004105328 від 19 липня 2018 року позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у розмірі 4258,61 грн в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором. 
Обслуговування кредиту включає в себе надання інформації по рахунках позичальника, з використанням телефонних каналів зв`язку, електронного зв`язку, опрацювання запитів позичальника, надісланих різними каналами зв`язку, тощо.
Відступаючи право вимоги за договором кредиту, АТ "Ідея банк" помилково вказало в довідці розрахунку заборгованість за несплаченими процентами у загальному розмірі 270614,97 грн, оскільки фактично в цю суму включено як заборгованість за процентами, так і заборгованість по оплаті за обслуговування кредитної заборгованості згідно п. 1.10 кредитного договору, яка в свою чергу процентами не являється, а є фактично комісією.
10 червня 2017 року, тобто до укладення кредитного договору у даній справі, набув чинності Закон "Про споживче кредитування", у зв`язку з чим у Законі "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".
Закон "Про споживче кредитування" передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч.5 ст. 12 Закону "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць.
Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України "Про споживче кредитування", щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачено в розділі 4 "Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки" кредитного договору. Переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), у договорі не зазначено.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року по справі №204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
В матеріалах справи відсутні докази надання будь-яких додаткових послуг, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, відтак умова договору кредиту № Z29.00208.004105328 від 19 липня 2018 року, що передбачала сплату 255516,60 грн, що фактично відповідає розміру наданого кредиту, в якості плати за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемною, помилково включена АТ "Ідея банк" до розміру заборгованості за процентами, а відповідно і право вимоги на цю суму не могло бути відступлено позивачу у справі.
Оскільки плата за обслуговування кредиту нараховувалася неправомірно, кошти, які були зараховані банком як плата за обслуговування кредиту, сплачувалися відповідачкою на погашення кредитної заборгованості, а тому повинні зараховуватися банком на погашення заборгованості за тілом та відсотками за користування кредитними коштами.
З наявної в справі банківської виписки від 07 липня 2023 року за період з 19 липня 2018 року по 07 липня 2023 року, судом встановлено, що відповідачкою були внесені платежі у рахунок погашення заборгованості: 
21 серпня 2018 року у розмірі 9500,00 грн, з яких 4258,61 грн зараховані як плата за обслуговування кредиту, 2414,92 грн - на погашення тіла кредиту банком зараховано та 2782,23 грн - відсотків за користування кредитом; 
19 вересня 2018 року у розмірі 9500,00 грн, з яких 4258,61 грн зараховані як плата за обслуговування кредиту, 2534,17 грн - на погашення тіла кредиту банком зараховано та 2751,46 грн - відсотків за користування кредитом; 
19 жовтня 2018 року у розмірі 9500,00 грн, з яких 4258,61 грн зараховані як плата за обслуговування кредиту, 2609,92 грн - на погашення тіла кредиту банком зараховано та 2631,47 грн - відсотків за користування кредитом;
13 грудня 2018 року у розмірі 9500,00 грн, з яких 4258,61 грн зараховані як плата за обслуговування кредиту, 2375,72 грн - на погашення тіла кредиту банком зараховано та 2865,67 грн - відсотків за користування кредитом;
20 грудня 2018 року у розмірі 9000,00 грн, з яких 4258,61 грн зараховані як плата за обслуговування кредиту, 2328,67 грн - на погашення тіла кредиту банком зараховано та 2412,72 грн - відсотків за користування кредитом;
27 грудня 2018 року у розмірі 300,00 грн, з яких 298,48 грн - на погашення тіла кредиту банком зараховано та 2412,72 грн - відсотків за користування кредитом;
07 лютого 2019 року у розмірі 9500,00 грн, з яких 4258,61 грн зараховані як плата за обслуговування кредиту, 2574,96 грн - на погашення тіла кредиту банком зараховано та 2666,43 грн - відсотків за користування кредитом; 
22 лютого 2019 року у розмірі 9500,00 грн, з яких 4258,61 грн зараховані як плата за обслуговування кредиту, 2574,96 грн - на погашення тіла кредиту банком зараховано та 2666,43 грн - відсотків за користування кредитом.
За цих обставин, сума коштів, зарахованих банком на погашення плати за обслуговування кредиту у розмірі 29810,27 грн мала бути зарахована в рахунок погашення як тіла кредиту, так і відсотків за користування кредитними коштами.
У зв`язку із нікчемністю умов договору щодо плати за обслуговування кредиту, та сплачених коштів в розмірі 29810,27грн, заборгованість за кредитним договором підлягає перерахуванню, шляхом зменшення її на суму платежів, які вносились відповідачем та були безпідставно зараховані кредитодавцем на погашення плати за обслуговування кредиту.
З огляду на наведене заборгованість відповідача за кредитним договором № Z29.00208.004105328 від 19 липня 2018 року становить 245528,74 грн: 200645,40 грн - заборгованість за тілом кредиту та 44883,34 грн - заборгованість за відсотками (93438,74 грн (розмір процентів за користування кредитом відповідно до графіку щомісячних платежів за ввесь період кредитування) – 18745,13 грн (сплачені відсотки відповідно виписки від 07.07.2023) – 29810,27 грн (грошові кошти сплачені на обслуговування кредиту).
Щодо правомірності стягнення заборгованості на користь ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів".
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Стаття 514 ЦК України визначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Судом встановлено, що ТОВ "ФК "ЄАПБ"" набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № Z29.00208.004105328 від 19 липня 2018 року на підставі Договору факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року.
З урахуванням наведеного вище відповідач має непогашену заборгованість по Договору, який є предметом даного позову, перед ТОВ "ФК "ЄАПБ"".
Таким чином, беручи до уваги досліджені в ході розгляду справи докази та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"" до ОСОБА_1 є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Враховуючи те, що зобов`язання не виконуються з вини відповідачки та з урахуванням наведеного в мотивувальній частині обґрунтування позиції суду, з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"" підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № Z29.00208.004105328 від 19 липня 2018 року в розмірі 245528,74 грн, з яких: 200645,40 грн заборгованість за тілом кредиту; 44883,34 грн заборгованість за процентами.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За розгляд справи судом першої інстанції ТОВ "ФК "ЄАПБ"" сплатило судовий збір в розмірі 7068,90 грн. 
Оскільки позов майнового характеру задоволено на 52,10% (245528,74/471260,37 х 100), то судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 3682,90 грн (52,10 % від 7068,90  грн).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 272, 273, 280, 282, 284, 288, 354, 355 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором № Z29.00208.004105328 від 19 липня 2018 року в розмірі 245528 (двісті сорок п`ять тисяч п`ятсот двадцять вісім) грн 74 коп, в тому числі: 200645,40 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 44883,34 грн - сума заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судовий збір у розмірі 3682 (три тисячі шістсот вісімдесят дві) грн 90 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Позивач, на рішення може подати апеляційну скаргу безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження:, вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Штогун О.С.