П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 року місто Київ 
справа № 753/8458/25
провадження №22-ц/824/1804/2026 

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача- Шкоріної О.І., суддів- Євграфової Є.П., Поливач Л.Д., за участю секретаря судового засідання - Хасанової А.Р.

сторони:
позивач - ТОВ «Бізнес Позика» 
відповідач- ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року, ухвалене у складі судді Шаповалової К.В., суд-
В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року позивач ТОВ «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначав, що 16 серпня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 118857-КС-006 про надання кредиту. Договір укладено в електронній формі, шляхом підписання його одноразовим ідентифікатором у порядку визначеному статтею 12 ЗУ "Про електронну комерцію". Згідно умов договору ТОВ «Бізнес Позика» надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 75000,00 грн, на засадах строковості, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити кошти за користування кредитом. У зв`язку із неналежним виконанням умов договору, у ОСОБА_1 утворилася заборгованість, яка складає 264 940,06 грн, з яких: 75000,00 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 178 690, 06 грн - сума прострочених платежів по процентах, 11 250,00 - сума прострочених платежів за комісією.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором, яка складає 214875 грн., з яких 75000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 128625 грн. - заборгованість за відсотками, 11250 грн. - комісія за видачу кредиту, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1964,65 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач ТОВ «Бізнес Позика» подав через підсистему «Електронний суд» апеляційну скаргу в якій просив оскаржуване рішення змінити в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 щодо процентів за користування кредитом, а саме: змінити суму стягнення з 128 625,00 гривень на суму 178 690,06 грн., в решті рішення залишити без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що висновки суду першої інстанції в оскаржуваній частині базуються на: хибному ототожненню судом понять денної процентної ставки та процентної ставки в день; помилковому сприйняттю норм законодавства щодо можливості суду зменшувати розмір процентів за кредитним договором, які нараховуються протягом строку кредитування, неналежному дослідженні доказів, що містяться в матеріалах справи.
Розмір денної процентної ставки передбачений Договором № 118857-КС-006 про надання кредиту від 16 серпня 2024 року становить 0,67%, що не перевищує 1%, виходячи з того, що обрахування базувалось на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі - як того вимагає норма ч. 3 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а тому позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом у сумі 178 690,06 грн. є обґрунтованими.
Відповідачем встановлений графік погашення заборгованості не виконувався, внаслідок чого починаючи з восьмого дня прострочення першого платежу почалось нарахування процентів. Розрахунок заборгованості наданий позивачем по кредитному договору №118857-КС-006 повністю відповідає умовам Договору, а розмір нарахованих процентів відповідає нормам статей 1048, 1050 та 1056-1 ЦК України.
Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.
В судове засідання не з`явились сторони, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету позивача, його представника ОСОБА_2  та відповідача ОСОБА_1 , що підтверджується звітами про доставку судової повістки до їх електронного кабінету (а.с. 163-166).
З урахуванням встановлених обставин щодо повідомлення учасників справи, які не з`явилися в судове засідання, колегія суддів, зважаючи на вимоги частини 2 статті 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність.
Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.
Судом установлено, що 16 серпня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 118857-КС-006 про надання кредиту.
Відповідно до умов пункту 2.1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 75000,00 грн на засадах строковості, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором та правилами надання споживчих кредитів.
Умовами договору передбачено, що строк кредитування складає 24 тижні; процентна ставка - фіксована - 1,5% в день, знижена - 0,80%; комісія за надання кредиту - 11250,00 грн; термін договору - до 31 січня 2025 року; орієнтована реальна річна процентна ставка - 14 310, 81%.
Пунктом 3.2 договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується за ставкою, вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів.
Пунктом 3.2.3 договору також встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що умовами договору передбачено, що процентна ставка за договором складає 1,5% на день - стандартна, 0,8% знижена. 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фізичних послуг», яким, зокрема було доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» новими частинами.
Отже, до 21 серпня 2024 року позивач міг здійснювати нарахування процентів, які не перевищують ставку в розмірі 1,5%, а після 21 серпня 2024 року не більше 1% на день.
Із наданого позивачем детального розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом нараховувалися до 31 січня 2025 року включно та їх загальна сума становить 178690,06 грн.
Суд першої інстанції, врахувавши вимоги закону, дійшов висновку, що за період з 16 серпня 2024 року по 20 серпня 2024 року за ставкою 1,5% розмір нарахованих процентів становить 5625 грн; за період з 21 серпня 2024 року по 31 січня 2025 року за ставкою 1,0% -123000 грн.
Відтак загальна сума заборгованості відповідача по відсотках складає 125625 грн.
Позивач оскаржує рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо нарахованих процентів.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
За вимогами статей 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. ст. 77, 81 ЦПК України).
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 628, 629 ЦК України).
Судом установлено та не спростовано сторонами, що 16 серпня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 118857-КС-006 про надання кредиту, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 75000,00 грн.
Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.
Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.
Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Умовами договору № 118857-КС-006 від 16 серпня 2024 року передбачено, що процентна ставка за договором складає 1,5% на день- стандартна, 0,8% - знижена.
Позивач не погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо суми стягнутих на його користь процентів, оскільки вважає, що розмір нарахованих ним процентів відповідає умовам договору та положенням закону.
Як зазначено в апеляційній скарзі, позивач нараховував проценти, починаючи з восьмого дня прострочення першого платежу за стандартною ставкою - 1,5 %, а саме з 7 вересня 2024 року по 31 січня 2025 року включно. Після 31 січня 2025 року проценти не нараховувались. Таким чином, проценти за користування кредитом у загальній сумі 178 690,06 грн. за розрахунками позивача включають в себе: нараховані за зниженою (пільговою) процентною ставкою 0,8 % в день - у сумі 13 315,06 грн. у період з 16 серпня 2024 року по 6 вересня 2024 року (включно) та нараховані за стандартною процентною ставкою 1,5 % в день - у сумі 165 375,00 грн. у період з 7 вересня 2024 року по 31 січня 2025 року (включно).
Проте, такі твердження позивача колегія суддів вважає хибними, оскільки судом першої інстанції було здійснено перерахунок нарахованих позивачем процентів відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Вказана норма законодавства була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Як встановлено в пункті 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Отже, до 21 серпня 2024 року позивач міг здійснювати нарахування процентів, які не перевищують ставку в розмірі 1,5%, а після 21 серпня 2024 року - не більше 1% на день.
Кредитний договір укладено 16 серпня 2024 року, тобто після набрання вищезгаданим законом законної сили.
Із наданого позивачем детального розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом нараховувалися до 31 січня 2025 року включно та їх загальна сума за підрахунком позивача становить178 690,06 грн.
Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції перерахунком процентів:
- за період з 16 серпня 2024 року по 20 серпня 2024 року за ставкою 1,5 % у розмірі 5625,00 грн. (75000/100х1,5 х 5);
- за період з 21 серпня 2024 року по 31 січня 2025 року (дата визначена кредитодавцем відповідно до розрахунку заборгованості) за ставкою 1,0 % у розмірі 123000,00 грн, відповідно розрахунку (75000/100х1% х 164).
Відтак у рішенні суду вказана правильно розрахована загальна сума заборгованості відповідача по відсотках за кредитом у розмірі 128 625,00 грн., що відповідає положенням Закону України «Про споживче кредитування».
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а фактично зводяться до незгоди з такими в оскаржуваній частині.
Згідно з частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а зводяться до незгоди з такими, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю. «Бізнес Позика» залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повна постанова складена 19 травня 2026 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна 

Судді: Є.П. Євграфова

Л.Д. Поливач