Справа № 725/846/26 
Провадження № 2-др/727/32/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого - судді: Одовічен Я.В.
За участю секретаря: Гелка А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідачів про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
01.06.2026 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №725/846/26. 
У поданій заяві посилався на те, що у відзиві на позовну заяву ним було заявлено про те, що у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України, детальний розрахунок витрат на правову допомогу буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
Вказував, що оскільки позовні вимоги було задоволено частково, то частково підлягають стягненню судові витрати на надання правової допомоги, які понесла відповідачка в розмірі 11000 гривень (з даної суми).
Просить стягнути з АТ «Таскомбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу.
Представники сторін у судове засідання не з`явився. 
Відповідно до положень ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у справі слід ухвалити додаткове рішення з огляду на наступне.
Як було встановлено судом, рішенням суду від 25.05.2026 року позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_1 ), останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (ЄДРПОУ 09806443), яке розташоване в м.Київ вул.С.Петлюри, 30 заборгованість за кредитним договором №002/9439877-SP від 19.02.2021 року у розмірі 19792 грн. 21 коп. та судові витрати у розмірі 851 грн. 97 коп.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частина перша статті 15 ЦПК України визначає, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до пункту 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).
За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Порядок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу здійснюється відповідно до статей 134, 137, 141 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
З огляду на статтю 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04).
Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Частина друга статті 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).
Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15).
Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду: договір про надання правової допомоги від 06.02.2026 року, укладеного між ОСОБА_3 та адвокатом Дорошенко О.О. (а.с.212-213); ордер на надання правничої допомоги від 27.04.2026 року (а.с.194); квитанцію до прибуткового касового ордеру (а.с.210); акт виконаних робіт від 29.05.2026 року (а.с.211).
У відзиві на позовну заяву вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи у розмірі 11500 гривень.
Відповідно до п.п.2.1, 4.1, 4.3 2 договору про надання правової допомоги від 06.02.2026 року, клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну (правничу) допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару або за домовленістю сторін цього договору.
За надання правової допомоги, відповідно до наданого договору, клієнт авансовано сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін та згідно рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару НААУ. Крім цього сторони можуть домовитись про додатковий гонорар (премію), якщо для клієнта прийнято позитивне рішення. 
Згідно акту виконаних робіт від 29.05.2026 року, адвокатом Дорошенко О.О. було надано ОСОБА_4 правову допомогу у вигляді: ознайомлення адвокатом з матеріалами справи у підсистемі «Е-суд», кількість витраченого часу - 02 год. 00 хв., вартість – 1000 грн.; складання відзиву на позовну заяву, кількість затраченого часу – 10 год. 00 хв., вартість – 5000 грн.; представництво адвокатом в суді (з витратами на дорогу), вартість – 1000 грн.; гонорар адвоката за домовленістю 4000 гривень. Загальна вартість наданих послуг становить 11000 гривень.
Згідно квитанції прибуткового касового ордеру №03-05/26 від 29.05.2026 року адвокат Дорошенко О.О. отримав від ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 11000 гривень, на підставі договору про надання правової допомоги та акту виконаних робіт від 29.05.2026 року.
09.06.2026 року від представника позивача надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. Заперечення обґрунтовано тим, що заявлений розмір витрат на відшкодування витрат на правничу допомогу який зазначено у заяві про додаткове рішення у розмірі 11 000 грн., не відповідає критерію розумності та співмірності витрат зі складністю справи
Вважає, що заявлена сума до стягнення не пропорційна ціні позову, оскільки стороною відповідача не доведено, що саме на складання відзиву витрачено 10 годин. Також щодо гонорара адвоката за домовленістю не вказано який об`єм роботи було виконано.
Зазначила, що вартість послуг які намагаються стягнути з позивача (сума витрат на професійну правничу допомогу) у розмірі 11 000 грн., що становить 17,4 % від суми розміру позову є очевидно завищеною, не відповідає ч.3,4 ст. 137 ЦПК України, не відповідає дійсному обсягу виконаних представником відповідача робіт, наданих послуг та затраченого часу на виконання відповідних робіт.
Просив у задоволенні заяви сторони відповідача щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 11 000 грн. у справі №725/846/26 відмовити у зв`язку із непропорційністю ціні позову та із виконаними роботами.
Згідно вимог ч.5 ст.137 ЦПК України у разі дотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 
Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України).
З огляду на вищевикладене, зокрема те, що позивач звернувся до суду із позовною вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 63060 грн. 54 коп., а судом позовні вимоги АТ «Таскомбанк» було задоволено частково у розмірі 19792 грн. 21 коп., тобто задоволено 31% позовних вимог (у задоволенні 69% позовних вимого відмовлено) та з огляду на складність справи, ціну справи та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тривалість судового провадження, наявність численної усталеної практики, тому витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11000 грн. 00 коп., які просить стягнути представник відповідача є дещо завищеними та підлягають зменшенню до 5000 гривень. 
Керуючись ст.ст. 133, 137,141, 144, 259, 260, 270, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Стягнути з Акціонерного товариства «Таскомбанк» (ЄДРПОУ 09806443), яке розташоване в м.Київ вул.С.Петлюри, 30, на користь ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_1 ), останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 гривень.
У задоволенні решти вимог заяви – відмовити. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя   Одовічен Я.В.