ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/9007/25 Суддя (судді) першої інстанції: Орленко В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача - Єгорової Н.М.,
суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В., 

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:
У серпні 2025 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, яким просила:
- визнати протиправним та скасувати протокол засідання штатної ВЛК від 14 червня 2025 року №2025-0614-1015-5324-0 Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо непов`язання смерті ОСОБА_3 з проходженням військової служби;
- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути матеріали щодо причинно-наслідкового зв`язку факту смерті ОСОБА_3 з урахуванням довідки ВЛК від 15 травня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року відмовлено в задоволені позову.
Не погодившись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Апелянт зазначив про те, що Центральною військово-лікарською комісією не враховано довідку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 травня 2024 року, якою встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 пройшов медичний огляд ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний придатним до військової служби, будь-яких хвороб не встановлено, а тому захворювання, які призвели до смерті ОСОБА_3 пов`язані саме з проходженням військової служби.
У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 по мобілізації до Збройних Сил України з 16 травня 2024 року.
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 травня 2024 року встановлено, що старшому солдату ОСОБА_3 проведено медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 06 травня 2024 року та визнаний придатним до військової служби, хвороб не встановлено.
05 червня 2024 року ОСОБА_3 був госпіталізований у ВМКЦ Західного регіону з вираженою анемією важкого степеня та скаргами на погане самопочуття (гемоглобін 42г/л), де при обстежені виявлено МБТ +, скерований на лікування у профільний заклад з підозрою на туберкульоз легень. 
04 жовтня 2024 року рішенням ВЛК Військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_3 визнаний непридатним до військової служби.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 12 листопада 2024 року №326 ОСОБА_3 звільненого наказом командира від 05 листопада 2024 року №202-РС у відставку за пп. "б" з 12 листопада 2024 року виключено зі списків особового складу військової частини.
02 грудня 2024 року ОСОБА_3 без свідомості був доставлений до лікарні м. Сміла, де помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно з висновком експерта від 17 лютого 2025 року №05-6-02/377 смерть настала від двобічної вогнищево-гнійної пневмонії, яка отяготилась легенево-серцевою недостатністю із гострим гнійним запаленням в м`яких оболонках півкуль головного мозку та стовбурового відділу. При судово-медичній експертизі трупа виявлено переломи ребер 6-12 що виникли за 3-5 діб до смерті, та відповідають тяжкому тілесному ушкодженню, становлять небезпеку для життя.
Протоколом засідання штатної ВЛК від 14 червня 2025 року № 2025-0614-1015-5324-0 Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України встановлено, що смерть ОСОБА_3 не пов`язана з проходженням військової служби.
Вважаючи протиправним протокол засідання штатної ВЛК від 14 червня 2025 року №2025-0614-1015-5324-0 Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, позивач звернувся до суду з позовом.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що за наслідками проведення перевірки наданих документів було встановлено, що смерть ОСОБА_3 настала після звільнення з військової служби, не виявлено медичних підстав або фактів, що свідчили б про зв`язок смерті із проходженням служби (були відсутні дані про травми, хвороби, поранення, пов`язані з умовами служби), а також не було встановлено безпосереднього або опосередкованого причинного зв`язку між умовами служби та настанням смерті.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено введення в Україні воєнного стану із 5 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжений.
Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року №3543-XII.
Згідно з ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані зокрема:
з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_6 у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_6, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Згідно з ч. 5 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Наказом Міністра оборони України 14 серпня 2008 року №402 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800) затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затверджено (далі - Положення №402).
Відповідно до п. 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це: 
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військоволікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. 
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання
Відповідно до п. 1.1 глави 1 розділу II Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів.
Згідно з п. 3.1 глави 3 розділу I II Положення №402, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ІНФОРМАЦІЯ_6.
ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 заводить на кожного військовозобов`язаного картку обстеження та медичного огляду (додаток 13) у паперовій формі за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності. Картка обстеження та медичного огляду скріплюється печаткою закладу охорони здоров`я (установи), в якому ця ВЛК проводить медичні огляди.
Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Ступінь придатності військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально. Висновки про придатність або непридатність військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також встановлений діагноз вносяться кожним лікарем до картки обстеження та медичного огляду та до інших документів, що засвідчується особистим підписом лікаря та скріплюється його особистою печаткою, із зазначенням дати проведення медичного огляду.
Отже довідка ВЛК складена під час призову особи на військову службу по мобілізації свідчить про стан здоров`я військовзобов`язаного саме станом на дату його призову на військову службу.
Згідно з п. 21.2 глави 21 розділу II Положення №402 причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних ІНФОРМАЦІЯ_6 на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Пунктом 21.3 глави 21 розділу II Положення №402 передбачено, що причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у осіб, звільнених з військової служби визначають штатні ВЛК.
У випадку прийняття штатними ВЛК рішення про відсутність підстав для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, у розділ Х протоколу, оформленого за формою, наведеною в додатку 20 до цього Положення, заноситься відповідне рішення.
Згідно з пп. "є" та "ж" п. 21.5 глави 21 розділу II Положення №402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема: 
- "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами "а", "ґ" цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
- "Захворювання (поранення, травма, контузія, каліцтво), НІ, не пов`язане з проходженням військової служби" - якщо захворювання виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, яке не діагностовано під час призову (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу) і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби або коли захворювання виникло після звільнення з військової служби, коли початок захворювання не можна віднести на період проходження військової служби.
Отже ВЛК при проведенні експертизи, з метою встановлення причинного зв`язку, повинна керуватися медичними документами, історією хвороби, довідками про обставини травмування або захворювання, службовими характеристиками, іншими наявними даними щодо проходження служби та стану здоров`я особи та, на підставі їх сукупного аналізу, прийняти одне з вказаних рішень.
Разом з тим, причиною смерті, пов`язаної з проходженням військової служби, може бути захворювання, поранення, травма, контузія або інше ушкодження, отримані в період проходження військової служби, які призвели до смерті або мали безпосередній вплив на її настання.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначила про те, що Центральною військово-лікарською комісією не враховано довідку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 травня 2024 року, а тому захворювання, які призвели до смерті ОСОБА_3 пов`язані саме з проходженням військової служби.
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 травня 2024 року встановлено, що старшому солдату ОСОБА_3 проведено медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 06 травня 2024 року та останній визнаний придатним до військової служби, записи про наявність хвороб відсутні.
Разом з тим, посилання позивача на факт визнання особи придатною до служби на момент мобілізації не є належним доказом того, що смерть ОСОБА_3 настала внаслідок захворювання пов`язане з проходженням військової служби, оскільки, оскільки придатність до служби це медичний стан на момент огляду, та не є підтвердженням того, що в подальшому мала місце травма чи хвороба під час служби, як і не є доказом причинного зв`язку між смертю і проходженням військової служби.
Як вбачається зі змісту оскаржуваного протоколу, для встановлення причинного зв`язку смерті ОСОБА_3 , в частині пов`язаності чи непов`язаності із проходженням військової служби комісією проаналізовано наявну та надану медичну документацію стосовно військовослужбовця та встановлено, що смерть ОСОБА_3 настала після звільнення з військової служби, не виявлено медичних підстав або фактів, що свідчили б про зв`язок смерті із проходженням служби (були відсутні дані про травми, хвороби, поранення, пов`язані з умовами служби), а також не було встановлено безпосереднього або опосередкованого причинного зв`язку між умовами служби та настанням смерті.
Крім того, висновком експерта від 17 лютого 2025 року №05-6-02/377 встановлено, що смерть ОСОБА_3 настала від двобічної вогнищево-гнійної пневмонії, яка отяготилась легенево-серцевою недостатністю із гострим гнійним запаленням в м`яких оболонках півкуль головного мозку та стовбурового відділу. Крім того експертом було встановлено обставини перелому семи ребер, що виникли за 3-5 діб до смерті, та відповідали тяжкому тілесному ушкодженню і становили небезпеку для життя.
Отже враховуючи встановлені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що довідка військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 травня 2024 року не спростовує висновків протокол засідання штатної ВЛК від 14 червня 2025 року №2025-0614-1015-5324-0 Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, що свідчить по відсутність підстав для задоволення позову.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова 

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку