Справа№751/5084/26 
Провадження №3/751/1257/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2026 року місто Чернігів

СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ МІСТА ЧЕРНІГОВА
Яременко І.В. 
розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 (м.Мена) Корюківського районного відділу ГУНП в Чернігівській області у справі про адміністративне правопорушення відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
зареєстрованого та проживаючого за адресою: 
АДРЕСА_1 , 
який притягається до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП

ВСТАНОВИВ:
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №048349 від 01.05.2026 слідує, що ОСОБА_1 01.05.2026 близько 15 години 30 хвилин у м. Чернігові по вул. Самоквасова, 21, здійснив злісну непокору працівнику поліції при виконанні ним службових обов`язків, а саме: не виконав законне розпорядження надати документи, штовхав та хапав за формений одяг. За даним фактом відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП.
У судове засідання особа, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, про причини неявки суду не відомо.
Відповідно до практики Європейського суду, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання (рішення від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).
Крім того, як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка обізнана про судовий розгляд, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За таких обставин, беручи до уваги загальнодоступність інформаційних відомостей щодо місця і часу розгляду справи, враховуючи процесуальні строки притягнення особи до адміністративної відповідальності і час перебування справи в провадженні суду, суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку. Склад даного правопорушення є формальним, тобто воно вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам визначених у диспозиції статті осіб.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею185 КУпАП, полягає, зокрема, у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
В абзаці другому пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №8від 26.06.1992 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» вказано, що згідно зі ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
За статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, яке ставиться йому в вину, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець протии України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшарпротии Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282).
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, до суду, крім самого протоколу, надані копії протоколу про адміністративне затримання та протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапис фіксації місця події.
Разом з тим, у судовому засіданні досліджено відеозапис, на якому зафіксовано події від 24.04.2026 та складання адміністративних матеріалів за ст.. 185 КУпАП відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, враховуючи вищевикладене в сукупності з правовими нормами, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 злісної непокори працівнику поліції, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, що в силу ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 185, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд  

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП – закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова.  

Суддя:       І. В. Яременко