Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/1805/26
Номер провадження3/173/608/2026

ПОСТАНОВА
іменем України
05 червня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Челюбєєв Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 22 травня 2026 року о 20 год. 00 хв. черговому військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , надійшов дзвінок з ВП №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про затримання військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта ОСОБА_3 , ТВО помічника командира-начальника служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 , з явними зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння: виражений запах з ротової порожнини, нечітке мовлення, порушення координації рухів, агресивна поведінка.
Зі слів старшого сержанта ОСОБА_4 встановлено, що вживання алкогольних напоїв ним було почато ввечері 22 травня 2026 року о 19 год. 20 хв. у позаслужбовий час.
З метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку старшого сержанта ОСОБА_3 уповноваженою особою начальником медичного пункту військової частини НОМЕР_2 було проведено відповідний медичний огляд.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що зазначені в протоколі дату та час не перебував на військовій службі, та на території військової частини, та не виконував службових обов`язків. Зазначив, що перебував в іншому місці, де вживав алкогольні напої. Після конфлікту з громадянином був доставлений до відділення поліції, звідки згодом був забраний командиром військової частини та доставлений до місця служби.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Так, на доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення додано: витяг із наказу про зарахування до складу ВЧ, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , службову характеристику, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 22.05.2026 №00000181, корінець з результатом тесту №00000181 від 22.05.2026 (час проведення 20:53, результат 1,669‰), декларацію про відповідність газоаналізатора АлКонт.
Даючи аналіз зазначеним доказам, виходжу з наступного.
Конституцією України передбачено, що однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язку збирати докази винуватості чи невинуватості особи (ст. 129 ч.3 п.4).
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.
Згідно ст. 256 КУПАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.
Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.
Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею.
Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, що дозволяє особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, зрозуміти суть обвинувачення та забезпечити реалізацію свого права на захист.
Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.
Водночас, оцінюючи зміст складеного протоколу про адміністративне правопорушення, суддя зазначає, у поданому протоколі обставини інкримінованого правопорушення викладені неповно та неконкретизовано, зокрема не відображено належним чином об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого відповідною частиною статті КУпАП, яка полягає у розпиванні алкогольних напоїв військовослужбовцями на території військової частини, появі на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння, виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані або відмові від проходження огляду на стан сп`яніння.
Зокрема, у протоколі відсутнє належне та однозначне відображення місця вчинення правопорушення як обов`язкової ознаки складу, не конкретизовано, чи мало місце розпивання алкогольних напоїв безпосередньо на території військової частини, чи лише факт перебування особи у стані сп`яніння був зафіксований під час виконання ним обов`язків військової служби, а також не наведено достатніх відомостей, які б беззаперечно свідчили про наявність саме об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення.
Таким чином, викладені у протоколі відомості носять загальний характер, не містять належної конкретизації обставин вчинення правопорушення та не дозволяють у повному обсязі встановити всі елементи складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП.
За таких обставин доходжу висновку, що наведений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону щодо змісту та повноти викладення обставин правопорушення, оскільки викладена у ньому фабула є недостатньо конкретизованою, не містить належного опису об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення та не дає можливості особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, чітко зрозуміти суть інкримінованого правопорушення, що фактично унеможливлює належну реалізацію її права на захист, гарантованого статтею 268 КУпАП та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, з-поміж іншого, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи.
Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб органів внутрішніх справ.
Згідно із положеннями ст. 279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вказані вимоги закону узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Суддя зазначає, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, дослідивши та оцінивши матеріали справи, у відповідності до норм ст. 250 КУпАП, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).
Керуючись ч. 3 ст. 172-20 ст.ст. 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя          Є.В. Челюбєєв