Справа №676/7690/23
Номер провадження 2/676/85/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2026 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд
Хмельницької області
в складі: головуючої судді Швець О.Д.
з участю секретаря Михайловської І.А.
позивача ОСОБА_1 
представника позивача ОСОБА_2 
відповідача ОСОБА_3 
представника відповідача ОСОБА_4 
представника третьої особи Туранської О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради в особі органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 третя особа Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради в особі органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2016 року у справі № 676/198/16-ц було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають спільну малолітню доньку – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після припинення шлюбних відносин та фактичного розпаду сім`ї, малолітна ОСОБА_6 залишилася проживати разом із матір`ю (позивачкою у справі) та перебуває на її повному утриманні. Позивачка вказує, що самостійно забезпечує дитині належні житлово-побутові умови, піклується про її фізичний стан, моральний, духовний та інтелектуальний розвиток.
Позивачка зазначає, що відповідач ОСОБА_3 протягом понад восьми років (починаючи з моменту розірвання шлюбу і до дня звернення з позовом до суду) повністю, свідомо та систематично не виконував своїх батьківських обов`язків, передбачених статтями 150, 155 Сімейного кодексу України: жодним чином не бере участі у повсякденному житті дитини, не проявляє до неї батьківської турботи та теплоти, не цікавиться її внутрішнім світом, захопленнями, психологічним та емоційним станом; не спілкується з дитиною ні особисто, ні за допомогою засобів телефонного чи електронного зв`язку, не вітає її зі святами та днями народження. Відповідач повністю проігнорував процес навчання доньки. Він жодного разу не відвідував Кам`янець-Подільський ліцей № 17, де навчається донька, не виходив на контакт із класним керівником, адміністрацією закладу чи шкільним психологом, не відвідував батьківські збори та не цікавився рівнем успішності й адаптації дитини в учнівському колективі.
Відповідач не виявляє інтересу до стану здоров`я дитини. Лікуванням, профілактичними медичними оглядами та загальним оздоровленням дівчинки займається виключно позивачка. Навіть у періоди захворювань дитини відповідач не надавав жодної допомоги (ні фізичної, ні фінансової на придбання ліків).
Позивачка наголошує, що внаслідок багаторічної повної відсутності відповідача у житті малолітньої, між ними було безповоротно втрачено будь-який емоційний, психологічний та родинний зв`язок. Через тривалий час розлуки малолітня ОСОБА_5 взагалі не має стійких спогадів про свого біологічного батька, не сприймає його як члена сім`ї та відповідає на запитання про нього абсолютно байдуже. Натомість, дитина інтегрована в нову сім`ю позивачки, повністю прив`язана до своєї матері та до її чоловіка (вітчима) ОСОБА_7 , якого на добровільній та усвідомленій основі називає «татом» і отримує від нього реальне батьківське піклування.
Позивачка також вказувала на неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків щодо матеріального утримання дитини. Незважаючи на наявність судового рішення від 31 березня 2016 року про стягнення аліментів, кошти виплачувалися нерегулярно, що призводило до виникнення заборгованості, а поточні витрати на харчування, одяг, розвиток, гуртки (танці, малювання) та відпочинок дитини лягали виключно на плечі позивачки.
Посилаючись на положення статей 164, 165 Сімейного кодексу України, статей 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» та статті 3, 18 Конвенції ООН про права дитини, позивачка стверджує, що поведінка ОСОБА_3 має ознаки винного та свідомого ухилення від виховання дитини. Оскільки відповідач за стільки років не зробив жодних дієвих кроків для відновлення спілкування з донькою, позивачка вважає, що збереження за ним батьківських прав є суто формальним, суперечить найкращим інтересам самої дитини та шкодить її психологічному благополуччю. Позбавлення відповідача батьківських прав, на думку позивачки, є необхідним і виправданим кроком задля юридичного закріплення фактичного стану речей.
На підставі вищевикладеного, позивачка просила суд позов задовольнити та позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рух справи.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.11.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.01.2024 р. зобов`язано Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради, як орган опіки та піклування надати до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.06.2025 р. закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.
Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просять задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, просили в його задоволенні відмовити. Обґрунтовуючи заперечення, сторона відповідача зазначила, що ОСОБА_3 не має наміру відмовлятися від доньки та любить її. Тривала відсутність спілкування була зумовлена вимушеним виїздом на заробітки, а також конфліктними відносинами з позивачкою, яка чинила штучні перешкоди у спілкуванні з дитиною, через що відповідач раніше вимушений був звертатися до органів опіки та суду для визначення порядку участі у вихованні. Крім того, відповідач зазначив, що на даний час він прагне змінити ситуацію, надав суду докази часткового погашення заборгованості по аліментах та здійснення добровільних грошових переказів на утримання дитини, що свідчить про відсутність свідомого та злісного ухилення від виконання батьківських обов`язків.
Представник третьої особи Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради в особі органу опіки та піклування Туранська О.А. у судовому засіданні посилалася на висновок органу опіки та піклування № 269 від 03.04.2024 року, яким було визнано доцільним позбавлення відповідача батьківських прав, однак остаточне вирішення спору з урахуванням інтересів дитини та поточної поведінки батька залишила на розсуд суду.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьками малолітньої дитини – ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 . Даний факт беззаперечно підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Кам`янець-Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис № 485).
Шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2016 року у справі № 676/198/16-ц. Після розірвання шлюбу малолітня донька ОСОБА_6 залишилася проживати разом із матір`ю. На момент розгляду справи дитина безперервно проживає з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до матеріалів справи, позивачка належним чином виконує свої материнські обов`язки. Згідно з Актом обстеження умов проживання, складеним уповноваженими представниками органу опіки та піклування, за місцем проживання дитини та матері створено відмінні, благополучні й повністю належні житлово-побутові умови. Дитина забезпечена всім необхідним для всебічного навчання, відпочинку, повноцінного фізичного та інтелектуального розвитку (наявне окреме облаштоване місце для занять, розвиваючі матеріали, одяг за сезоном, повноцінне харчування).
Суд дослідив Психолого-педагогічну характеристику учениці та Психологічний висновок, складений практичним психологом Кам`янець-Подільського ліцею № 17. Згідно з цим документом, у малолітньої ОСОБА_9 сформований стійкий, безпечний і теплий тип прив`язаності до матері ОСОБА_1 , яку вона сприймає як найближчу людину, що забезпечує їй психологічний комфорт і захист. Також у висновку зазначено, що дівчинка позитивно ставиться до чоловіка матері (вітчима) ОСОБА_7 , на добровільній основі називає його «татом» і має з ним довірливі відносини. Щодо біологічного батька ОСОБА_3 , у характеристиці відображено, що дитина самостійно про нього не згадує, через тривалу відсутність контактів стійких усвідомлених спогадів про нього не має, на запитання про батька відповідає стримано та без вираженого інтересу, що свідчить про наявність значного психоемоційного відчуження між ними.
Згідно довідки адміністрації Кам`янець-Подільського ліцею № 17 вихованням дитини, контролем за її навчанням та взаємодією з педагогічним колективом займається виключно мати. Біологічний батько ОСОБА_3 за час навчання дитини безпосередньо до закладу освіти не звертався, участі в батьківських зборах не брав. 
Аналогічні відомості містяться у виписці з медичної карти дитини, згідно з якою супроводом дівчинки до лікувальних установ, забезпеченням профілактичних оглядів та лікуванням у періоди хвороб займалася виключно мати.
Рішенням виконавчого комітету від 03 квітня 2024 року № 269 затверджений висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 .
Норми права, застосовані судом, мотиви суду.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).
Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України).
Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: припинення правовідношення, а також його анулювання (частина друга статті 18 СК України).
Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року).
Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитинивід 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток; поважати дитину; забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 цього ж Кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.
Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (пункти 1-6 частини першої статті 164 СК України).
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Звертаючись з позовом до суду позивачка стверджувала, що відповідач тривалий час не виконує батьківські обов`язки, не цікавиться її життям та здоров`ям, навчанням, не спілкується з нею, матеріально не утримує. 
З матеріалів справи та долучених сторонами документів (зокрема, матеріалів органів Національної поліції щодо подій 2015-2016 років, де фігурували повідомлення ОСОБА_10 щодо конфліктів та отримання тілесних ушкоджень під час сварок з ОСОБА_3 вбачається, що розпад сім`ї супроводжувався гострим, затяжним міжособистісним конфліктом між колишнім подружжям. Даний конфлікт мав тривалий деструктивний характер і суттєво перешкоджав нормальному врегулюванню питання участі батька у вихованні дитини після розлучення.
Стороною відповідача надано докази того, що ОСОБА_3 та його мати (бабуся дитини) раніше робили спроби реалізувати своє право на спілкування з дитиною через звернення до органу опіки та піклування та суду, що підтверджується прийнятими рішеннями.
Так, рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 05 жовтня 2016 року зобов`язано ОСОБА_10 не перешкоджати у вихованні та спілкуванні ОСОБА_3 із малолітньою донькою ОСОБА_5 , встановлений порядок участі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за графіком: кожного поточного місяця перший тиждень: четвер з 15:00 год до 19:00 год; другий тиждень: неділя з 15:00 год до 19:00 год; третій тиждень: п`ятниця з 15:00 год до 19:00 год; четвертий тиждень: неділя з 16:00 год до 19:00 год в присутності матері ОСОБА_10 . 
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07 вересня 2018 р. зобов`язано ОСОБА_10 не перешкоджати ОСОБА_11 у прийнятті участі у вихованні онуки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом обов`язкових зустрічей з дитиною кожної суботи поточного місяця з 10:00 год до 12:00 год та неділі з 15:00 год до 17:00 год, які встановлені органом опіки та піклування на протязі шести місяців, тобто з 07 вересня 2018 р по 07 березня 2019 р у присутності матері дитини ОСОБА_10 , а з 07 березня 2019 р без присутності матері дитини ОСОБА_10 .
Проте через тривалий виїзд відповідача за межі постійного місця проживання та конфліктні відносини з позивачкою, ці контакти з часом повністю припинилися. 
Позивачка в позові наголошувала на відсутності матеріального утримання відповідачем доньки. 
Проте в ході судового розгляду судом досліджено та долучено до матеріалів справи копії платіжних інструкцій, згідно з якими платником є ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , рахунок платника в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Відповідно до призначення вказаних платежів, грошові кошти перераховувалися відповідачем на рахунок виконавчої служби або безпосередньо позивачці як аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 . Наявність таких грошових переказів, здійснюваних відповідачем навіть в умовах проживання за межами України, спростовує твердження позивачки про самоусунення батька від матеріального забезпечення своєї доньки.
Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав.
Оцінюючи цей документ, суд зазначає, що на момент складання висновку комісія виходила виключно з факту тривалої фізичної відсутності батька в житті дитини. Проте безпосередньо в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 категорично заперечував проти позбавлення його батьківських прав, висловив щиру прив`язаність до доньки, надав документи про сплату коштів на її утримання та заявив про стійкий намір змінити свій спосіб життя, подолати конфлікт із позивачкою та брати реальну, систематичну участь у фізичному, духовному та освітньому вихованні ОСОБА_9 .
Аналізуючи вищевказані обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт ухилення відповідача від виховання дитини дійсно мав місце, проте він не має ознак безповоротної поведінки, яка б виправдовувала застосування такого крайнього і виняткового заходу, як позбавлення батьківських прав. Поведінка батька в судовому засіданні та відновлення сплати аліментів свідчать про можливість виправлення ситуації та поступового налагодження стосунків між батьком та дитиною.
Висновки суду.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, виходячи з таких мотивів:
Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язана поважати права та обов`язки батьків спрямовувати розвиток дитини відповідно до її здібностей.
Згідно зі статтею 150 СК України, обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток є імперативним.
Разом з тим, стаття 164 СК України, яка передбачає можливість позбавлення батьківських прав у разі ухилення від виконання цих обов`язків (пункт 3 частини 1), має застосовуватися судами виключно як крайній захід впливу.
Пленум Верховного Суду України у пункті 15 своєї Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не виявляють батьківської турботи про дитину протягом тривалого часу, не виховують її, не готують до самостійного життя тощо. Проте, таке ухилення обов`язково повинно бути винним, свідомим та злісним. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка допускається лише тоді, коли захистити права дитини іншим способом неможливо, а поведінку батька (матері) змінити в кращу сторону вже немає жодних об`єктивних шансів.
Критерії Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) та баланс інтересів Суд наголошує, що право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює зв`язки між біологічними батьками та їхніми дітьми. У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) зазначено, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це може бути виправдано лише за умови, що інтереси дитини диктують надзвичайну, виняткову необхідність такого кроку.
У справі «Мамчур проти України» ЄСПЛ акцентував увагу на тому, що оцінка найкращих інтересів дитини має включати збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли встановлено, що сім`я є особливо неблагополучною або поведінка батьків загрожує здоров`ю та безпеці дитини.
Позивачем не надано доказів, що поведінка відповідача несе загрозу фізичному та психічному здоров`ю дитини. За таких умов, повний юридичний розрив родинного зв`язку між батьком та малолітньою донькою є передчасним і непропорційним.
Верховний Суд у своїх правових позиціях (зокрема, у постановах по справах № 405/2795/17 та № 761/33423/20) неодноразово наголошував: «Якщо батько чи мати дитини під час розгляду справи в суді заперечують проти позбавлення батьківських прав, заявляють про намір змінити свою поведінку та брати участь у вихованні дитини, суд має надати такій особі можливість виправити ситуацію».
Аналізуючи наведене, суд констатує, що поведінка ОСОБА_3 щодо виховання доньки ОСОБА_12 протягом попередніх років була неналежною і пасивною. Суд не виправдовує відповідача, проте вважає, що позбавлення батьківських прав є передчасним.
З метою захисту інтересів малолітньої дитини та стимулювання відповідача до реального виконання своїх обов`язків, суд вважає за необхідне застосувати альтернативний правовий захід, передбачений практикою Верховного Суду – відмовити в позові про позбавлення батьківських прав та попередити про необхідність змінити своє ставлення до виховання малолітньої ОСОБА_5 .
Для забезпечення дієвості цього заходу та контролю за поведінкою батька, суд покладає відповідні наглядові функції на орган опіки та піклування Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради. Якщо відповідач у подальшому проігнорує це попередження суду та не вживе реальних дій для відновлення зв`язку з дитиною, позивачка не позбавлена права звернутися до суду з аналогічним позовом повторно.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.
За умовами ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволені позовних вимог позивачу, суд вважає за необхідне віднести витрати по сплаті судового збору на позивача.
Керуючись ст.ст. 164, 170, 180, 182 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 263, 265 ЦПК України,-
УХВАЛИВ:
У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради в особі органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав – відмовити.
Попередити ОСОБА_3  про необхідність змінити ставлення до виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Контроль за виконанням ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Третя особа: Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради, ЄДРПОУ 04060542, юридична адреса: майдан Відродження, 1, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 03 квітня 2026 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.