П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/20640/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк Микола Миколайович 
Суддя-доповідач - Гнап Д.Д. 
25 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючої судді: Гнап Д.Д. 
суддів: Яремчукa К.О.  Сушка О.О. , 

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, які полягають у зупиненні виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 року нарахування індексації згідно Постанови КМУ від 16.02.2022 року №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році".
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області поновити ОСОБА_1 з 01.03.2025 року нарахування та виплату індексації згідно Постанови КМУ від 16.02.2022 року №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", з підстав відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у поновленні нарахування та виплати з 01.03.2025 індексації пенсії на коефіцієнт збільшення 1,14 згідно вказаної постанови.
Рішенням суду першої інстанції в задоволенні позову відмовлено. 

ІІ. УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року та ухвалити нову постанову про повне задоволення позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційних вимог скаржник зазначає, що суд першої інстанції надав хибну правову оцінку обставинам справи, оскільки виплата індексації пенсії за 2022 рік відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 є невід`ємною складовою його пенсійної виплати, яка не може бути скасована внаслідок наступного перерахунку пенсії на виконання судового рішення у справі № 240/2646/25. 
ОСОБА_2 наголошує, що перерахунок його пенсії з 01 лютого 2023 року відбувся на підставі оновленої довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 01 листопада 2024 року № 9/3-3525, проте саме у 2022 році перерахунок його пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення не проводився, що згідно з приписами статті 64 Закону № 2262-XII та висновками Верховного Суду свідчить про незаконність припинення нарахування індексації з 01 березня 2025 року. 
Апелянт також вказує на порушення права на мирне володіння майном у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначаючи, що припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги є непропорційним втручанням у право власності. 
Окремо скаржник звертає увагу на релевантну практику Верховного Суду, зокрема у справах № 620/13008/24 та № 520/17250/24, стверджуючи, що за відсутності перерахунку пенсії у 2022 році за статтею 63 Закону № 2262-XII, правові підстави для незастосування механізму індексації за вказаний період відсутні.
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у письмовому відзиві на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу — без задоволення.
Відповідач зазначає, що оскільки позивачу було проведено перерахунок пенсії з 01 лютого 2023 року у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення на виконання рішення суду від 15 травня 2025 року, подальша виплата індексації за попередні періоди згідно з Постановою № 118 не передбачена. 

ІІІ. ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 2005 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
На виконання рішення суду від 15.05.2025 пенсію позивача було перераховано з 01.02.2023 у зв`язку зі збільшенням (підвищенням) розміру грошового забезпечення. Водночас на виконання постанов Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 та від 25.02.2025 №209 відповідачем проведено індексацію пенсії позивача з 01.03.2024 та з 01.03.2025. 
Разом із тим, починаючи з 01.03.2025, відповідач не нараховує та не виплачує позивачу індексацію пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році». 
Вважаючи такі дії пенсійного органу протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

ІV. ОЦІНКА ВИСНОВКІВ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а сума такої індексації має враховуватися під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 вказаного Закону. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачу з 01 лютого 2023 року було проведено перерахунок пенсії на виконання рішення суду від 15 травня 2025 року у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення (на підставі оновленої довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 01 листопада 2024 року).
Колегія суддів вважає правильним висновок окружного суду про те, що факт здійснення такого перерахунку пенсії за статтею 63 Закону № 2262-XII у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення виключає можливість подальшого нарахування індексації за попередні роки за окремим механізмом.
Вказаний висновок повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у рішенні від 16 грудня 2024 року у зразковій справі № 400/6254/24 (залишеній без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2025 року), де зазначено, що перерахунок пенсії, зумовлений зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб та відповідним підвищенням грошового забезпечення, припиняє дію механізму індексації, встановленого попередніми урядовими постановами.
Аргументи апелянта про те, що індексація за 2022 рік є невід`ємною складовою пенсії, яка не може бути скасована, оскільки у 2022 році перерахунок за статтею 63 Закону № 2262-XII не проводився, колегія суддів відхиляє як такі, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм матеріального права. 
Суд зазначає, що за змістом постанов Кабінету Міністрів України № 168, № 185 та № 209, підвищення на коефіцієнт збільшення застосовується до розмірів пенсій, призначених до відповідної дати, крім випадків перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення. Оскільки перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01 лютого 2023 року відбувся саме за спеціальним механізмом підвищення грошового забезпечення, пенсійний орган правомірно перейшов до нарахування індексації на оновлений (вищий) розмір пенсії згідно з актуальними постановами Уряду (№ 168, № 185 та № 209), що виключає одночасне збереження доплати за Постановою № 118.
Апеляційний суд також не встановлює порушень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на які посилається скаржник. Припинення нарахування індексації за 2022 рік у даному випадку не є свавільним позбавленням майна, а є наслідком застосування законодавчо встановленого алгоритму перерахунку пенсії, який в результаті привів до збільшення загального розміру пенсійної виплати позивача через врахування актуальних показників грошового забезпечення. Посилання апелянта на окремі постанови Верховного Суду (зокрема у справах № 620/13008/24 та № 520/17250/24) не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки окружний суд вірно застосував найактуальнішу практику Верховного Суду у справі № 520/17250/24 від 14 січня 2026 року, яка підтверджує правомірність дій фонду у подібних правовідносинах.
Таким чином, суд першої інстанції надав належну правову оцінку всім обставинам справи, правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову. 
Доводи апеляційної скарги не містять нових обґрунтувань, які б не були предметом розгляду в суді першої інстанції або спростовували б висновки Верховного Суду щодо «поглинання» попередньої індексації новими перерахунками грошового забезпечення. 
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

V. ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених дослідженими доказами.
Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні у матеріалах справи докази та правильно застосував норми матеріального і процесуального права.
За таких обставин підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, передбачені статтею 317 КАС України, відсутні.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуюча	 		Гнап Д.Д.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Яремчук К.О.    Сушко О.О.