РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/4782/25 
01 червня 2026 року 
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуюча суддя  Грипіч Л. А. 
з участю секретаря  Вознюк Ю. В.
за участі:
представника позивача - адвоката Артерчук Л.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1  до Костопільської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю 
ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, в якій просила суд визнати за нею право власності на нерухоме майно за набувальною давністю на: 1/6 частину житлового будинку загальною площею 100,9 кв. м, житловою площею 53,1 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 ; 2/3 частини житлового будинку загальною площею 100,9 кв. м, житловою площею 53,1 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , одночасно припинивши право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на зазначені частки житлового будинку.
В обґрунтування позову зазначає, що після смерті її матері вона успадкувала 1/6 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 . Житловий будинок також належав ОСОБА_3 : ? частка, що виділена із спільної сумісної власності чоловіка та 1/6 частка, що отримана у спадок після смерті чоловіка; ОСОБА_2 : 1/6 частка, що отримана у спадок після смерті батька. З 1998 року позивач та її сім`я проживає у зазначеному будинку, користуються усім будинковолодінням, доглядають за ним, проводили поточні ремонти, оплачували комунальні послуги, земельний податок. ОСОБА_3 виїхала з будинку у 1996 році у Полтавську область надавши згоду сім`ї позивачки переїхати у будинок та у 2008 році вона померла, а ОСОБА_2 після отримання спадщини ніколи в будинку не проживав, ним не користувався, бо проживав разом з сім`єю у Росії та орієнтовно у 1994 році помер. Будинок на даний час потребує капітального ремонту, однак позивачці належить лише 1/6 частки житлового будинку, що позбавляє її інтересу вкладати грошові кошти у спірний будинок. Ураховуючи, що вона та її сім`я безперервно, відкрито та добросовісно володіли зазначеним будинком близько 28 років просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на решту частин житлового будинку. 
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 24 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, про що повідомлено сторони.
Позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просять позов задоволити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 63846533 від 09.03.2021 після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Дідовець А.Г. зареєстровано спадкову справу № 42/2021. 
Після смерті ОСОБА_4 позивач успадкувала 1/6 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , про що їй видано приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області Дідовець А.Г. свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.03.2021, яке зареєстровано в реєстрі за № 714.
Позивач є дочкою померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , виданим 31.10.1975 Костопільським районним відділом ЗАГС Рівненської області, де в графі матір зазначено ОСОБА_4 . 
Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів, виданої КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» Рівненської обласної ради житловий будинок в м.Костопіль проспект Невського,77, що зареєстрований в книзі № 10 під № НОМЕР_3 станом на 11.03.2021 належав: 
ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності, виданого Костопільською державною нотаріальною конторою 09.11.1977 №1517 – 1/2 частка приватна спільна часткова власність; згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Костопільською державною нотаріальною конторою 07.11.1977 № 1519 – 1/6 частка приватна спільна часткова власність;
ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Костопільською державною нотаріальною конторою 09.11.1977 № 1520 - 1/6 частка приватна спільна часткова власність;
ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Костопільською державною нотаріальною конторою 09.11.1977 № 1521 - 1/6 частка приватна спільна часткова власність.
Представник позивача в судовому засідання пояснила, що зазначений житловий будинок належав діду позивачки, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 , виданим Костопільським районним відділом ЗАГС Рівненської області 23.09.1976. З її пояснень будинок після смерті ОСОБА_5 успадкувала друга дружина ОСОБА_3 та діти від першого шлюбу з ОСОБА_6 - ОСОБА_2 та ОСОБА_7 . 
Родинні відносини ОСОБА_7 підтверджуються свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5 , виданим Кутнівською сільською радою Березнівського району Рівненської області 30.05.1950, витягом з ДРАЦС № 00037525357 від 15.11.2022 виданим Костопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про укладення шлюбу та зміну дошлюбного прізвища ОСОБА_8 на ОСОБА_9 . 
З витягу з ДРАЦС № 00053978473 від 03.10.2025, виданого Костопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції встановлено, що батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . 
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_6 , виданим Голубнівською сільською радою Березнівського району Рівненської області 11.12.1963. 
Після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_3 видано 09.11.1977 державним нотаріусом Костопільської державної нотаріальної контори свідоцтво про право власності на 1/2 частини в спільній сумісній власності спадкового майна чоловіка. 
Позивач стверджує, що її сім`я проживали у спірному будинку з 1998 року, що узгоджується із записами від 05.02.1998 у будинковій книзі будинку в АДРЕСА_1 про реєстрацію місця проживання (прописку) членів родини: ОСОБА_4 – до ІНФОРМАЦІЯ_5 , знято з реєстрації в зв`язку з смертю; ОСОБА_10 до ІНФОРМАЦІЯ_6 , знято з реєстрації в зв`язку з смертю; ОСОБА_11 тимчасово знято з реєстрації 12.09.2018 в зв`язку з укладенням контракту та службою в ЗСУ; ОСОБА_12 знято з реєстрації 20.03.2002 у зв`язку з розірванням шлюбу з позивачем; ОСОБА_13 знято з реєстрації 25.01.2020 у зв`язку із смертю. 
Представник позивача пояснила, що ОСОБА_3 , проживала у будинку до ІНФОРМАЦІЯ_7 та знята з реєстрації через переїзд до місця свого народження у Полтавську область місто Зіньків до її рідної сестри, бо у місті Костопіль у неї не було родини. Вона запропонувала матері позивачки, ОСОБА_4 , переїхати до міста Костопіль та передала їм усі свої документи на будинок. Про зняття її із зареєстрованого місця проживання свідчить запис у будинковій книзі.
ОСОБА_3 померла в м.Зіньків Полтавської області ІНФОРМАЦІЯ_8 . Після її смерті спадкова справа не реєструвалась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 82798419 від 07.10.2025, сформованою приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Дідовець А.Г. 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживала з рідною сестрою ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , в АДРЕСА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 . Після смерті ОСОБА_14 спадкова справа не реєструвалась, що зазначено у інформаційній довідці зі Спадкового реєстру № 83095981 від 31.10.2025.
Згідно інформації Управління ДМС України в Полтавській області від 31.10.2025 № 1196278/2 відомості про місце реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_14 за даними міграційної служби відсутні. 
Відповідно до інформації Відділу «Центр надання адміністративних послуг та державної реєстрації» Зіньківської міської ради Полтавської області від 05.05.2026 № 306/02.8-71 інформація щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 в Реєстрі територіальної громади та паперової картотеки Зіньківської міської ради відсутня.
Перевіркою нотаріуса щодо реєстрації смерті ОСОБА_2 в Державному реєстрі актів цивільного стану не виявлено інформації про його смерть, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 82798467 від 07.10.2025 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не реєструвалась. 
Згідно інформації Управління ДМС України в Рівненській області № 1196278/3 від 31.10.2025 за обліками міграційної служби ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 зареєстрованим/знятим з реєстрації місця проживання не значиться. 
Згідно довідки КП «Костопільське будинкоуправління» № 728 від 02.09.2021 на день смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13 , за адресою її реєстрації в АДРЕСА_1 вона проживала одна. 
За адресою АДРЕСА_1 зареєстровані особи відсутні, про що зазначено у відомостях про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 1862/09-06 від 03.10.2025, виданих Управлінням ЦНАП Костопільської міської ради.
Володіння позивачкою та її сім`єю будинком упродовж більше ніж 10 років підтверджується також оплатою комунальних послуг, земельного податку, технічною інвентаризацію житлового будинку та господарських будівель. 
Позивач тимчасово відсутня по місцю знаходження спірного будинку у зв`язку зі службою в ЗСУ за контрактом з 05.06.2018, що підтверджується відповідною довідкою форма 5 військової частини НОМЕР_7 . 
Про володіння житловим будинком та проживання у ньому позивача та її сім`ї з 1998 року по даний час підтвердити допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . 
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Згідно положень ст.328 ЦПК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до ч.1,4 ст.344 ЦПК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
У відповідності до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).
Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).
У вищевказаній Постанові Пленуму зазначається про те, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та її сім`я з 1998 року почала відкрито та безперервно користуватися спірним будинком.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18) наведено такі висновки. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.
Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.
Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.
Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 1998 року до цього часу не проявляли будь-якого інтересу до домоволодіння в АДРЕСА_1 . Зазначені обставини, у зв`язку з якими виникло володіння будинком, не давали позивачу найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,  
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Костопільської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_14 , НОМЕР_8 ) право власності на нерухоме майно за набувальною давністю на: 1/6 частину житлового будинку загальною площею 100,9 кв. м, житловою площею 53,1 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 ; 2/3 частини житлового будинку загальною площею 100,9 кв. м, житловою площею 53,1 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_3 , одночасно припинивши право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на зазначені частки житлового будинку.  
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , АДРЕСА_3 ІПН НОМЕР_9 .
Відповідач: 
Костопільська міська рада, ЄДРПОУ 04057669, адреса: м.Костопіль, вул.Свободи,3 , Рівненського району Рівненської області.

Повне рішення складено
10 червня 2026 року.  

Суддя	Л. А. Грипіч