Справа № 441/3007/24 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І. 
Провадження № 22-ц/811/2383/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Провадження № 22-ц/811/2844/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 травня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
при секретарі: І.І. Попенко
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватінвест» на заочне рішення Городоцького районного суду Львівської області від 09 квітня 2025 року та на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 04 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватінвест» про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу, стягнення оплати за товар та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в: 

15.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Приватінвест», в якому просив розірвати договір купівлі-продажу відеокарти Radeon RX 570 4096Mb GYGABYTE GAMING (GV-RX570GAMING-4GD), серійний номер SN74941065064, укладений 15.01.2018 між ним і ТзОВ «Приватінвест»; стягнути з відповідача в його користь 12 780 грн, сплачених за відеокарту Radeon RX 570 4096Mb GYGABYTE GAMING (GV-RX570GAMING-4GD), серійний номер SN74941065064, 10 000 грн моральної шкоди та 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позову покликався на те, що 15.01.2018 він придбав у інтернет-магазині «Brain», який належить ТзОВ «Приватінвест», відеокарту Radeon RX 570 4096Mb GYGABYTE GAMING (GV-RX570GAMING-4GD), серійний номер SN74941065064, в кількості 1 штука, вартістю 12 780 гривень. На підтвердження укладення договору купівлі-продажу йому було видано накладну, у якій зазначено гарантійний строк експлуатації тривалістю три роки. Після повернення додому, ним було виявлено суттєві дефекти, які свідчили про непридатність купленого ним адаптеру. У зв`язку з цим він звернувся до відповідача з проханням прийняти даний товар на ремонт, в чому йому було відмовлено, незважаючи на дію гарантійного строку. Внаслідок зазначених подій у нього змінився звичний ритм життя, оскільки він більше часу почав витрачати на захист порушених прав. Незаконними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок порушення його прав та яку він оцінює в сумі 10 000 грн. Просив позов задоволити.
Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено частково.
Розірвано договір купівлі-продажу відеокарти Radeon RX 570 4096Mb GYGABYTE GAMING (GV-RX570GAMING-4GD), серійний номер SN74941065064, укладений 15.01.2018 між ОСОБА_1 і ТзОВ «Приватінвест».
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватінвест» в користь ОСОБА_1 12 780 грн сплачених за відеокарту Radeon RX 570 4096Mb GYGABYTE GAMING (GV-RX570GAMING-4GD), серійний номер SN74941065064.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватінвест» в дохід держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору.
В решті позову відмовлено.
03.07.2025 заочне рішення суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватінвест».
Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
У апеляційній скарзі апелянт зазначив, що постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 15 червня 2022 року у справі № 344/1877/21, згідно якої при вирішенні спору щодо вимог споживача про безоплатне усунення недоліків товару, пред`явлених згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» після закінчення гарантійного строку, необхідно враховувати, що продавець несе відповідальність лише у тому випадку, якщо покупець доведе, що недоліки товару виникли до передавання йому товару або з причин, які існували до цього моменту. Таким чином при розгляді звернень споживача в післягарантійний період щодо дефектів товару має значення не лише дотримання споживачем 10-ти річного строку для пред`явлення вимоги про недолік товару відповідно до ч. 10 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», але й доведення споживачем того, що такий недолік виник в товарі до моменту придбання товару. Разом з тим, звертаючись до суду з позовом про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення оплати за товар та моральної шкоди, позивач не надав належних доказів на підтвердження того, що недолік, щодо якого він звернувся до ТзОВ «Приватінвест» з заявою від 22.10.2024, існував до моменту придбання ним товару 15.01.2018. Крім того, позивачем не доведено належними доказами наявності в придбаному ним товарі істотного недоліку, що є обов`язковою умовою для застосування судом ч. 10 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів». З доданої до позову відповіді фахівця сервісної підтримки департаменту сервісу MTI hi-tech engineering щодо уточнення довідки про проходження ремонту № SC0030591 від 05.04.2023, вбачається, що недолік може бути усунутий. При цьому, сервісний центр відмовив у наданні висновку про те, що недолік є істотним або виник з вини виробника. Матеріали справи не містять також висновку експертизи на підтвердження того, що недолік товару є істотним або виник з вини виробника. Враховуючи наведене, вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги ч. 10 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки дійшов помилкового висновку про задоволення позову про розірвання договору та повернення сплаченої за відеокарту грошової суми щодо товару, який не мав істотного недоліку, що свідчить про обрання позивачем способу захисту порушеного права, не передбаченого законом. 
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. 
22.07.2025 ТзОВ «Приватінвест» звернулося до суду з заявою, в якій просило до розгляду апеляційної скарги на заочне рішення заборонити приймати до виконання виконавчий лист №441/3007/24 від 09.04.2025 року Городоцького районного суду Львівської області про стягнення з ТзОВ «Приватінвест» судового збору у сумі 1211 грн 20 коп. та 605 грн, інші виконавчі документи щодо виконання заочного рішення від 09.04.2025 року Городоцького районного суду Львівської області, якщо вони були видані щодо стягнення з ТзОВ «Приватінвест» 12780 грн, визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №441/3007/24 від 09.04.2025 року Городоцького районного суду Львівської області про стягнення з ТзОВ «Приватінвест» судового збору у сумі 1211 грн та 605 грн 20 коп., визнати такими, що не підлягають виконанню інші виконавчі документи Городоцького районного суду Львівської області у справі №441/3007/24 від 09.04.2025 року Городоцького районного суду Львівської області, якщо вони були видані щодо стягнення з ТзОВ «Приватінвест» 12780 грн.
Оскаржуваною ухвалою в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватінвест», позивач ОСОБА_1 , інша особа Святошинський відділ державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено. 
Ухвалу суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватінвест».
Вважає ухвалу суду незаконною, необгрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та з невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи. 
У апеляційній скарзі апелянт зазначив, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував наявність обгрунтованих підстав для задоволення заяви ТзОВ «Приватнівест» про визнання такими, що не підлягають виконанню, передчасно виданих виконавчих документів у справі № 441/3007/24 щодо виконання заочного рішення Городоцького районного суду Львівської області від 09.04.2025 року, яке не набрало законної сили.
Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ТзОВ «Приватінвест» задоволити.
У засідання суду апеляційної інстанції представник ТзОВ «Приватінвест» - Ручка О.А. скарги підтримав з підстав, наведених у них, просив скарги задоволити.
ОСОБА_1 проти задоволення скарг заперечив.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга на заочне рішення Городоцького районного суду Львівської області від 09 квітня 2025 року підлягає задоволенню, а апеляційна скарга на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 04 серпня 2025 року не підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. 
Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.  Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.
Згідно ч. 1 ст. 668 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.
Отже, умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього (покупця) покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару.
Згідно ч. 2 ст. 679 ЦК України якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.
Якщо недоліки товару виявлені покупцем після спливу гарантійного строку або строку придатності, продавець несе відповідальність, якщо покупець доведе, що недоліки товару виникли до передання йому товару або з причин, які існували до цього моменту (ч. 5 ст. 680 ЦК України).
Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
За змістом ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.
Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором.
Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»споживач має право пред`явити виробнику (продавцю) вимогу про безоплатне усунення недоліків товару після закінчення гарантійного строку. Ця вимога може бути пред`явлена протягом установленого строку служби, а якщо такий не встановлено - протягом десяти років, якщо в товарі було виявлено недоліки (істотні недоліки), допущені з вини виробника. Якщо цю вимогу не задоволено у строки, передбачені частиною дев`ятою цієї статті, споживач має право на свій вибір пред`явити виробникові (продавцеві) інші вимоги, відповідно до частини першої цієї статті.
Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
З аналізу даної норми можна зробити висновок, що товар може бути визнаний таким, що має істотний недолік за умови, що відповідає трьом обов`язковим ознакам, передбаченим п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» та хоча б одній із факультативних ознак (пп. а - в).
Судом встановлено, що 15.01.2018 року ОСОБА_1 придбав у інтернет-магазині «Brain», який належить відповідачу - ТзОВ «Приватінвест», відеокарту Radeon RX 570 4096Mb GYGABYTE GAMING (GV-RX570GAMING-4GD), серійний номер SN74941065064, в кількості 1 штука, вартістю 12 780 гривень, гарантія - 36 місяців, що підтверджується гарантійним зобов`язанням ОРД00034633 від 15.01.2018 року.
22.10.2024 року після виявлення несправностей відеокарти Radeon RX 570 4096Mb GYGABYTE GAMING (GV-RX570GAMING-4GD), серійний номер SN74941065064, ОСОБА_1 звернувся до відповідача з вимогою щодо проведення її ремонту.
Згідно листа директора ТзОВ «Приватінвест» № 32/П-24 від 02.12.2024 року щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.10.2024 року, відповідно до гарантійного зобов`язання ОРД00034633 від 15.01.2018 року на відеокарту Radeon RX 570 4096Mb GYGABYTE GAMING (GV-RX570GAMING-4GD), серійний номер SN74941065064 гарантійний строк завершився 15.01.2021 року. При цьому, довідка про проходження ремонту SC0030591 від 05.04.2023 року не доводить, що виявлений недолік товару (потреба у заміні GPU) виник з вини виробника. Тому підстави для задоволення вимоги щодо безкоштовного ремонту відеокарти відсутні.
Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з наявності передбачених ч. 10 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» підстав для розірвання договору купівлі-продажу відеокарти Radeon RX 570 4096Mb GYGABYTE GAMING (GV-RX570GAMING-4GD), серійний номер SN74941065064, укладеного 15.01.2018 року між ОСОБА_1 і ТзОВ «Приватінвест», та стягнення з відповідача в користь позивача 12 780 грн вартості придбаного ним товару. При цьому, суд враховував надані ОСОБА_1 повідомлення сервісного центру та вважав доведеним факт виникнення виявленого позивачем недоліку відеокарти з вини виробника.
Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.
Звертаючись до суду позовом про захист прав споживача, ОСОБА_1 покликався на наявність підстав, передбачених ч. 10 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», для задоволення пред`явлених ним позовних вимог у зв`язку з виявленням істотних недоліків придбаного у відповідача товару, допущених з вини виробника. 
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 559/388/17, від 14 січня 2021 року у справі № 755/11237/17, від 26 січня 2022 року у справі № 755/5301/16, від 26 лютого 2025 року у справі № 619/3972/21, саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного недоліку продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.
Як убачається з матеріалів справи, в таких відсутні належні докази на підтвердження обгрунтованості пред`явлених ОСОБА_1 позовних вимог, зокрема висновок експерта, яким було б встановлено наявність у придбаного ним товару - відеокарти Radeon RX 570 4096Mb GYGABYTE GAMING (GV-RX570GAMING-4GD), серійний номер SN74941065064, істотних недоліків, які виникли з вини виробника (продавця, виконавця) та/або до моменту його придбання. Разом з тим, клопотань про призначення відповідної судової експертизи для встановлення істотного недоліку відеокарти позивач не заявляв.
При цьому, наявні у матеріалах справи повідомлення сервісного центру не містять інформації про наявність заводського (виробничого) дефекту відеокарти, а лише узагальнено вказують на наявність несправності товару після п`яти років його експлуатації, походження якої є невідомим.
Враховуючи, що позивачем не доведено належними доказами наявність істотного недоліку відеокарти Radeon RX 570 4096Mb GYGABYTE GAMING (GV-RX570GAMING-4GD), серійний номер SN74941065064, допущеного з вини виробника, підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні. 
З наведених мотивів, рішення суду слід скасувати та ухвалити у справі нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ТзОВ «Приватінвест» про визнання виконавчого листа про стягнення з ТзОВ «Приватінвест» на користь держави 1211,20 грн судового збору таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного. 
Так, згідно ст. 432 ЦПК України виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин.
Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.
Звертаючись до суду з заявою про визнання виконавчого листа, виданого судом на виконання ухваленого у даній справі рішення, ТзОВ «Приватінвест» покликалося на його апеляційне оскарження.
Судом встановлено, що на виконання ухваленого у справі № 441/3007/24 рішення видано один виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 1211,20 грн, виконавче провадження на виконання якого не відкрито. 
Оскільки апеляційне оскарження рішення, на виконання якого видано виконавчий лист, не є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню, а інших обставин, передбачених ст. 432 ЦПК України, для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, матеріалами справи не встановлено, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви ТзОВ «Приватінвест». 
Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає. 
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1, 2 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
у х в а л и в: 

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватінвест» на заочне рішення Городоцького районного суду Львівської області від 09 квітня 2025 року задоволити.
Заочне рішення Городоцького районного суду Львівської області від 09 квітня 2025 року скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватінвест» про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу, стягнення оплати за товар та моральної шкоди відмовити.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватінвест» на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 04 серпня 2025 року залишити без задоволення.
Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 04 серпня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повний текст постанови складено 01 травня 2026 року.

Головуючий:   Н.П. Крайник 

Судді:    Я.А. Левик

М.М. Шандра