ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
26.05.2026	Справа № 910/1615/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Лиськова М.О. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу

За позовом Акціонерного товариства "УКРНАФТА"
пров. Несторівський, 3-5, м. Київ, 04053; ЄДРПОУ 00135390
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісні Енергетичні Рішення" Бориспільське шосе, 18 км, м. Київ, 02121; ЄДРПОУ 45271117
про стягнення 439 640,29 грн.

ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство "УКРНАФТА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісні Енергетичні Рішення" про стягнення штрафу за порушення умов договору підряду №13/4672-Р/25 від 30.09.2025 та стягнення авансового платежу.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2026 справу №910/1615/26 передано на розгляд судді Лиськову М.О.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.02.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/1615/26 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.
Означену ухвалу, направлено відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак поштове відправлення № R067105029699 повернуто до суду з посиланням на закінчення встановленого терміну зберігання.
Отже відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/1615/26, однак своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.
У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).
Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.
Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.
З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.
Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.
Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.
При цьому судом враховано, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).
Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
Враховуючи зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
30.09.2025 між Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» (надалі - АТ «Укрнафта», Замовник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервісні Енергетичні Рішення» (надалі - ТОВ «СЕР», Підрядник, Відповідач) за результатом проведення відкритих торгів укладено Договір підряду №13/4672- Р/25 (надалі - Договір).
Згідно з пунктом 1.1. Договору, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Підрядник зобов`язувався на свій ризик виконати вказані в пункті 1.2. Договору роботи за завданням Замовника, а Замовник зобов`язувався прийняти та оплатити ці роботи на умовах, визначених Договором. 
Відповідно до пункту 1.2. Договору, найменування робіт: «Поточний ремонт операторної АЗС № 19/013, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, с.Млинівці, вул. Залозецька, 1-20, формат S (ДБН А.2.2-3:2014), ДК 021:2015 (код - 45450000-6, Інші завершальні будівельні роботи (надалі - роботи)». Загальна вартість Робіт по цьому Договору з ПДВ становить 1 758 561,12 грн. 
Згідно з пунктом 3.1. Договору, строк виконання робіт становить 60 (шістдесят) робочих днів з дати початку робіт та закінчується датою підписання кінцевого Акта приймання виконаних будівельних робіт (№ КБ-2В). Початок робіт оформлюється двостороннім актом про початок виконання робіт, складений між Замовником та Підрядником, , який підписується не пізніше ніж через 10 календарних днів з дати отримання авансового платежу зазначеного в п. 2.7.
07.10.2025 між Замовником та Підрядником підписано Акт про початок робіт та Акт приймання-передачі будівельного майданчика для проведення ремонтних робіт. Строк виконання робіт становить 60 (шістдесят) робочих днів з дати початку робіт, отже, роботи, передбачені Договором, повинні бути виконані в термін до 30.12.2025. 
27.10.2025 Замовник звернувся листом №01/01/24/10/06/02-02/01/17565 до підрядника, в якому повідомив, що більше трьох неділь роботи не виконуються, працівників підрядника не зафіксовано на жодному об`єкті, просимо надати графіки виконання робіт. 
06.11.2025 листом №01/01/24/10/06/02-02/01/18340 вкотре Замовник нагадав Підряднику про його обов`язок виконувати роботи у строки, встановлені Договором, та зазначив, що станом на дату даного листа працівників підрядника не зафіксовано на жодному об`єкті, роботи не розпочато. 
27.11.2025 Підрядник листом № 27-11-л повідомив Замовника, що Товариство не змогло розпочати роботи через певні процеси мобілізації фахівців. 
Відповідно, всупереч умовам Договору роботи так і не були виконані, Акт приймання виконаних будівельних робіт (№ КБ-2В) Сторонами не підписано. 
Згідно вимог п. 2.7 Договору, 13.10.2025 Замовником на рахунок Підрядника було сплачено авансовий платіж у сумі 263 784,17 грн. 16.12.2025 Позивач направив на адресу Відповідача лист № 01/01/24/10/06/02- 02/01/21186 про розірвання Договору підряду № 13/4672-Р/25 в односторонньому порядку та просив не пізніше трьох днів з дня отримання даного листа повернути авансовий платіж в сумі 263 784,17 грн., однак авансовий платіж не було повернуто.
Отже, звертаючись до суду із позовом, АТ «Укрнафта» вказує, що враховуючи порушення строку виконання робіт понад 60 (шістдесят) робочих днів з дати початку робіт, Відповідач зобов`язаний сплатити на користь Позивача штраф у розмірі 10% від 1 758 561,12 грн., що становить 175 856,12 грн. (сто сімдесят п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят шість грн. 12 коп.) на підставі п. 9.2 Договору та повернути авансовий платіж у сумі 263 784,17 грн. (двісті шістдесят три тисячі сімсот вісімдесят чотири грн. 17 коп.) у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань.
Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини підряду на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.
Згідно з ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
За приписами статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (частина 1 статті 854 Кодексу).
Як встановлено ч.4 ст. 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
Відповідно до ст. 857 Цивільного кодексу України робота виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.
Згідно ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Таким чином, при укладенні договору № 13/4672-Р/25 від 30.09.2025 сторони були вільні у визначенні умов договору, на свій розсуд приймали даний правочин на певних встановлених умовах, узгодили ці умови, підписавши договір.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач сплатив відповідачу суму авансу відповідно до укладеного між сторонами Договору №13/4672-Р/25 від 30.09.2025. 
З матеріалів справи вбачається, що внесення позивачем суми попередньої оплати на рахунок відповідача не заперечується відповідачем. 
Водночас з наявних матеріалів справи не вбачається, щоб відповідач частково чи повністю повернув суму попередньої оплати у розмірі 263 784,17 грн. грн. чи виконав етап робіт, що передбачені умовами Договору №13/4672-Р/25 від 30.09.2025.
Отже, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачеві суму попередньої оплати у розмірі 263 784,17 грн., згідно вищезазначеного договору.
Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.
За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з частиною 2 вищезазначеної статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).
Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.
У відповідності до умов пункту 9.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання цього Договору Сторони несуть відповідальність у порядку та на умовах, що передбачені чинним законодавством України та цим Договором. 
Згідно пункту 9.2. Договору при порушенні строків виконання Робіт, строків по усуненню виявлених недоліків (дефектів) Підрядник на вимогу Замовника сплачує йому штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно виконаних робіт. 
Таким чином, керуючись умовами пункту 9.2 Договору, Підрядник зобов`язаний сплатити Замовнику 175 856,12 грн. - штрафу.
Оскільки Відповідачем не доведено належними доказами факту своєчасного та повного виконання підрядних робіт відповідно до умов укладеного сторонами Договору, суд дійшов висновку про те, що заявлена Позивачем вимога про стягнення з Товариства 175 856,12 грн. - штрафу, згідно з пунктом 9.2. договору є обґрунтованою.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, відповідач суду не надав, жодного заперечення проти позову не навів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.
Керуючись статтями 86, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісні Енергетичні Рішення" (Бориспільське шосе, 18 км, м. Київ, 02121; ЄДРПОУ 45271117) на користь Акціонерного товариства "УКРНАФТА" (пров. Несторівський, 3-5, м. Київ, 04053; ЄДРПОУ 00135390) 263 784,17 грн. - суму попередньої оплати, 175 856,12 грн. - штрафу та 5275,68 грн. - витрат по сплаті судового збору.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя М.О. Лиськов