ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
11 травня 2026 року (14:00)	Справа № 280/700/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (69036, м.Запоріжжя, бул. Примаченко Марії, буд.20-А, ЄДРПОУ 40311343) про визнання протиправними та скасування рішень,
ВСТАНОВИВ:
30.01.2026 через підсистему «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить: визнати протиправними та скасувати рішення про накладення штрафу від 23.10.2025 №79, від 23.10.2025 №80, від 13.11.2025 №86.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем прийняті оскаржувані рішення, яким до позивача застосовані фінансові санкції за порушення законодавства про рекламу. При цьому зазначає, що відповідно до Постанови КМУ від 13.03.2022 №33 припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) щодо суб`єктів, за винятком виключних випадків. При цьому, позивач під такий виняток не підпадає. Отже, відповідач не мав права на проведення перерірки, а тому, відповідно, всі рішення, прийнятті за наслідками такого заходу – є протиправними. Просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 04.02.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
16.02.2026 (вх. №8433) до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що до повноважень відповідача належить захист прав споживачів реклами. Підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу та накладення штрафу є протокол, що складається посадовими особами Держпродспоживслужби або її територіальних органів. Так, посадовою особою відповідача в ході поточного контролю за рекламою виявлено, що позивачем, рекламодавцем реклами: «Двери, окна, полы, кондиционеры... более 300 моделей скидки; замер» тощо, яка розміщена у вигляді банеру у прозорій вітрині магазину (в якому реалізується зазначена у реклами продукція), порушено вимоги ч. 1 ст. 6 та ч. 4 ст. 8 Закону України «Про рекламу»: «Мовою реклами є державна мова»; «Реклама про зниження ціни на товар, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар, розпродаж, а також про співвідношення розміру нової ціни до попередньої ціни реалізації товару або про розмір знижки», про що складено протокол про наявні ознаки порушення №79 від 07.10.2025. Також, в ході поточного контролю за рекламою виявлено, що позивачем, рекламодавцем зовнішньої реклами: «Двері, вікна. ламінат; більше 300 моделей знижка; м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 28» тощо, яка розміщена у вигляді банеру на рекламному борді, за адресою: місто Запоріжжя, перехрестя вулиць Перемоги та Величара, порушено вимоги ч. 4 ст. 8 Закону України «Про рекламу»: «Реклама про зниження ціни на товар, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар, розпродаж, а також про співвідношення розміру нової ціни до попередньої ціни реалізації товару або про розмір знижки», про що складено протокол про наявні ознаки порушення №80 від 07.10.2025. Щодо тверджень позивача про відсутність підстав для проведення заходу державного нагляду, зазначає, що Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2025 року у справі №280/275/24 справі зроблено висновок, що контроль за дотриманням законодавства про рекламу не є заходом державного нагляду (контролю) у розумінні Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Згідно зі ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження. 
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступні обставини.
Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Посадовою особою Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області головним спеціалістом сектору контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Данилейком Дмитром Дмитровичем складено протокол про порушення законодавства про рекламу №79 від 07.10.2025, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 , рекламодавцем реклами: «Двери, окна, полы, кондиционеры... более 300 моделей скидки; замер» тощо, яка розміщена у вигляді банеру у прозорій вітрині магазину (в якому реалізується зазначена у реклами продукція), за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Перемоги, будинок 28, порушено вимоги ч. 1 ст. 6 та ч. 4 ст. 8 Закону України «Про рекламу»: «Мовою реклами є державна мова»; «Реклама про зниження ціни на товар, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар, розпродаж, а також про співвідношення розміру нової ціни до попередньої ціни реалізації товару або про розмір знижки».
Також, посадовою особою Головного управління Дсржпродспоживслужби в Запорізькій області головним спеціалістом сектору контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Данилейком Дмитром Дмитровичем складено протокол про порушення законодавства про рекламу №70 від 07.10.2025, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 , рекламодавцем зовнішньої реклами: «Двері, вікна. ламінат; більше 300 моделей знижка; м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 28» тощо, яка розміщена у вигляді банеру на рекламному борді, за адресою: місто Запоріжжя, перехрестя вулиць Перемоги та Величара, порушено вимоги ч. 4 ст. 8 Закону України «Про рекламу»: «Реклама про зниження ціни на товар, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар, розпродаж, а також про співвідношення розміру нової ціни до попередньої ціни реалізації товару або про розмір знижки».
09.10.2025 на адресу місцезнаходження позивача відповідачем направлені вимоги №79, 80 про надання інформації, передбаченої ч.2 ст. 26 ЗУ «Про рекламу», у вигляді завірених належним чином копій документів. Зазначено, до інформацію необхідно надати до 17.10.2025.
10.10.2025 позивачу направлено запрошення на розгляд справ № №79, 80 про порушення законодавства про рекламу, яке відбудеться 23.10.2025 у приміщенні Головного управління.
23.10.2025 у приміщенні Головного управління Держпродспоживслужбп в Запорізькій області відбувся розгляд справ про порушення законодавства про рекламу № №79,80, на розгляд яких позивач чи його представник не прибув.
На підставі матеріалів справи та протоколу засідання від «23» жовтня 2025 року №79, встановлено недотримання вимог ч. 1 ст. 6 та ч. 4 ст. 8 Закону України «Про рекламу», а саме: зазначення інформації в рекламі недержавною мовою та не зазначення в рекламі про зниження ціни па товар відомості дати початку і закінчення дії знижки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , рекламодавцем реклами: «Двери, окна, полы, кондиционеры... более 300 моделей скидки; замер» тощо, яка розміщена у вигляді банеру у прозорій вітрині магазину (в якому реалізується зазначена у рекламі продукція), за адресою: АДРЕСА_2 , Головним управлінням прийняте рішення про накладання штрафу №79 у сумі 5083,00 грн.
Також, на підставі матеріалів справи та протоколу засідання від «23» жовтня 2025 року № 80, встановлено недотримання вимоги ч. 4 ст. 8 Закону України «Про рекламу», а саме: не зазначення в рекламі про зниження ціни на товар відомості дати початку і закінчення дії знижки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , рекламодавцем зовнішньої реклами: «Двері, вікна, ламінат; більше 300 моделей знижка; м.Запоріжжя, вул. Перемоги, 28», яка розміщена у вигляді банеру на рекламному борді, за адресою: місто Запоріжжя, перехрестя вулиць Перемоги та Величара, Головним управлінням прийняте рішення про накладання штрафу №80 у сумі 5083, 00 грн.
Крім того, 29.10.2025 посадовою особою Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області завідувачем сектору контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Повищим Денисом Віталійовичем, за матеріалами справ №79 від 07.10.2025 та №80 від 07.10.2025 складено протокол №86 про порушення законодавства про рекламу, а саме: неподання на вимогу органу державної влади, на який згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, пояснення та документального підтвердження вартості розповсюдженої реклами (договори, акти виконаних робіт, квитанції, платіжні доручення про сплату тощо).
03.11.2025 позивачу направлено запрошення на розгляд справи №86 про порушення законодавства про рекламу, яке відбудеться 13.11.2025 у приміщенні Головного управління, на яке позивач чи його представник не з`явився.
На підставі матеріалів справи та протоколу засідання від «13» листопада 2025 року №86, встановлено недотримання вимоги ч. 2 ст. 26 Закон України «Про рекламу», фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , а саме ненадання відповіді на вимоги Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про надання інформації необхідної для здійснення повноважень щодо державного контролю № 79 та №80 від 09.10.2025, Головним управлінням прийняте рішення про накладання штрафу №86 у сумі 1700,00 грн.
Не погоджуючись із рішення ми відповідача від 09.10.2025 №79, №80 та від 13.11.2025 №86, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог суд виходить з такого.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади рекламної діяльності в Україні, відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначено Законом України «Про рекламу» від 03.07.1996 №270/96-ВР (далі – Закон №270/96-ВР).
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №270/96-ВР законодавство України про рекламу складається з Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Закону та інших нормативно-правових актів.
Відповідно до частин 1, 6 статті 6 Закону №270/96-ВР мовою реклами є державна мова. Мова реклами є складовою змісту реклами.
Відповідно до ч. 4 ст. 8 вказаного Закону, реклама про зниження ціни на товар, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар, розпродаж, а також про співвідношення розміру нової ціни до попередньої ціни реалізації товару або про розмір знижки.
Суд зазначає, що позивач у позовній заяві не спростовую наявність чи відсутність з його боку порушень вимог Закону України «Про рекламу», а посилається на те, що відповідач не мав права проводити захід державного нагляду, з підстав наявності приписів Постанови КМУ від 13.03.2022 №303.
За приписами частини 1 статті 26 Закону №270/96-ВР, контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами (у тому числі щодо спорудження житлового будинку) та щодо змісту реклами про вакансії (прийом на роботу), а також щодо виконання вимог частини десятої статті 8 цього Закону, крім випадків, якщо зазначена реклама є рекламою азартних ігор та організаторів азартних ігор.
Частина 2 статті 26 Закону №270/96-ВР визначає, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, за фактом виявлення такими органами порушення або в ході розгляду повідомлення (звернення, скарги, заяви тощо) третіх осіб про порушення вимог законодавства про рекламу рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео-та аудіозаписи, а також іншу інформацію, що стосуються виявленого порушення чи повідомлення про нього та необхідні для здійснення такими органами повноважень щодо державного контролю.
Крім того, відповідний орган державної влади має право:
вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства;
вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю;
надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень;
приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження;
приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.
Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.
Підпункт 9 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 202.09.2015 №667, передбачає, що Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження.
Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи (пункт 7 Положення № 667).
Відтак, на Держпродспоживслужбу, у тому числі, і її територіальні органи, покладено функції, зокрема, у сфері захисту прав споживачів щодо захисту прав споживачів реклами, у тому числі, щодо накладення штрафів на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами.
Механізм накладення Держпродспоживслужбою та її територіальними органами на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами (далі - суб`єкт реклами) штрафів за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Антимонопольного комітету, КРАІЛ, Національного банку) визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №693).
Відповідно до пункту 2 Порядку №693 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) та накладення штрафу є протокол, що складається посадовими особами Держпродспоживслужби або її територіальних органів.
Пунктом 16 Порядку №693 передбачено, що у разі наявності підстав для накладення штрафу за результатами розгляду справи уповноважена особа приймає рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.
Тобто, нормами Порядку №693 врегульовано питання оформлення документів, на підставі яких порушується розгляд справи про порушення законодавства про рекламу.
Стаття 26 Закону №270/96-ВР у свою чергу, визначає повноваження Держпродспоживслужби щодо контролю за дотриманням законодавства про рекламу, зокрема, вимагати від суб`єктів господарювання пояснень і документів, пов`язаних із рекламою та приймати рішення про визнання реклами такою, що порушує закон, і накладати штрафи.
Відтак, виходячи з положень статті 26 Закону №270/96-ВР та Порядку №693 виявлення ознак порушення законодавства про рекламу Закон №270/96-ВР не потребує оформлення направлень на перевірку, повідомлень на перевірку, актів перевірок, як це передбачено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки у провадженні у справах про порушення законодавства про рекламу Держпродспоживслужба та її територіальні органи здійснюють контроль за розповсюдженням саме інформації (реклами), а не перевіряють господарську діяльність рекламодавців, розповсюджувачів та виробників реклами, а тому достатньо складання протоколу про порушення законодавства про рекламу та прийняття рішення про початок розгляду справи за ознаками про порушення законодавства про рекламу, протокол засідання та рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.
У постанові Верховного Суду від 07.04.2025 у справі №280/275/24 міститься правовий висновок про те, що контроль за дотриманням законодавства про рекламу не є заходом державного нагляду (контролю) у розумінні Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Частиною 1 статті 27 Закону №270/96-ВР передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 27 Закону №270/96-ВР, відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть рекламодавці, винні зокрема у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами, в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту.
Отже, доводи позивача щодо відсутність у відповідача права на проведення заходу державного нагляду (контролю) судом до уваги не приймаються, оскільки, як зазначено вище контроль за дотриманням законодавства про рекламу не є заходом державного нагляду (контролю) у розумінні Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Інших підстав для задоволення позову позивачем не наведено, доказів відсутність зі свого боку порушень приписів Закону України «Про рекламу» позивачем суду не надано.
Відповідно до принципу законності та обов`язку суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, саме на відповідача покладається тягар доказування обставин, що стали підставою для накладення штрафу. У даному випадку відповідачем надано належні і допустимих доказів дотримання ним вимог чинного законодавства.
Отже, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
На підставі частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд враховує також положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та проаналізувавши вищенаведені положення законодавства, що регулюють спірні відносини у даній справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та відсутність в діях відповідача ознак протиправного діяння.
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частин першої та другої и статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (69036, м. Запоріжжя, бул. Примаченко Марії, буд.20-А, ЄДРПОУ 40311343) про визнання протиправними та скасування рішень, - відмовити повністю.
Судові витрати стягненню не підлягають. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення у повному обсязі складено та підписано 11.05.2026. 

Суддя Ю.В. Калашник