Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року
м. Київ
справа № 757/8493/22-к 
провадження № 51-2271ск26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
перевіривши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від
11 травня 2026 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , 
встановив:
Печерський районний суд м. Києва вироком від 24 квітня 2024 року засудив ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Вищевказаний вирок обвинувачений  ОСОБА_4  оскаржив до суду апеляційної інстанції.
Київський апеляційний суд ухвалою від 11 травня 2026 року вирок Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_4 скасував та призначив новий розгляд у суді першої інстанції.
Прокурор, не погоджуючись із постановленим судом апеляційної інстанції рішенням, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить його скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Водночас від прокурора надійшло клопотання, в якому він просить залишити касаційну скаргу без розгляду.
Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, Суд дійшов таких висновків.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 424 КПК України в касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову в застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження (ч. 2 ст. 424 КПК України).
Як убачається зі змісту касаційної скарги та наявних у матеріалах касаційного провадження копій судових рішень, Київський апеляційний суд ухвалою 
від 11 травня 2026 року скасував вирок Печерського районного суду м. Києва від
24 квітня 2024 року стосовно  ОСОБА_4 та призначив новий розгляд у суді першої інстанції. 
З огляду на те, що ухвала суду апеляційної інстанції не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, її оскарження відповідно до положень КПК України в касаційному порядку не передбачено.
Тобто прокурор подав касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в суді касаційної інстанції.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора необхідно відмовити.
Такий висновок Суду відповідає п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України в редакції Закону України від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (в частині правосуддя)» щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
ухвалив:
відмовити прокурору у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 травня 2026 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3