Справа № 243/10564/24
Провадження № 22-ц/801/1285/2026
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Заярний А. М.
Доповідач:Голота Л. О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року	Справа № 243/10564/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя – доповідач),
суддів Копаничук С.Г., Рибчинського В.П., 
за участю секретаря судового засідання Литвин Ю.О., 
розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 243/10564/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без укладення шлюбу,
за апеляційною скаргою Голівського Вадима Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.03.2026, ухвалене у складі судді Заярного А.М. в приміщенні суду в м. Жмеринка, повний текст рішення складено 31.03.2026, - 

в с т а н о в и в :

27.12.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила визнати факт спільного проживання однією сім`єю без укладення шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з грудня 2015 року по 15.04.2023, з загиблим ІНФОРМАЦІЯ_2 під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Вербка Чечельницького району Винницької області, водія 1-ї обслуги міномета 1-го мінометного взводу мінометної батареї батальйону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.03.2026 позов задоволено. Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без укладання шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з грудня 2015 року по 15.04.2023, з загиблим ІНФОРМАЦІЯ_2 під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Вербка Чечельницького району Винницької області, водія 1-ї обслуги міномета 1-го мінометного взводу мінометної батареї батальйону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції,  ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , подано апеляційну скаргу (вх № 4777/26-вх від 20.04.2026), в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. 
Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції надав оцінку тим обставинам, які не були зазначені позивачем, як підстави позову; позивачем не надано доказів про існування між нею та ОСОБА_3 у період з грудня 2015 по 15.04.2023 сталих, притаманних подружжю шлюбних відносин; до участі у справі не було залучено військову частину НОМЕР_1 НГУ та Міністерство оборони України; позивач обрала неефективний спосіб захисту; ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у дній справі.
У строк встановлений судом відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
5.05.2026 до Вінницького апеляційного суду надійшла письмова позиція (вх № 5567/26-вх) Статів О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 ..
Щодо розгляду апеляційної скарги на заочне рішення суду першої інстанції. 
Відповідно до частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
У судовому засіданні ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату, час і місце розгляду справи. 
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина друга статті 372 ЦПК України). 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України). 
Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.
У справі встановлено наступні обставини.
Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.07.2009 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було розірвано /т. 1 а. с. 187/.
Відповідно до копії виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 1539, ОСОБА_3 з 3.12.2015 по 15.12.2015 проходив лікування в Комунальному лікувально-профілактичному закладі «Міська клінічна лікарня імені В.І. Леніна» Слов`янської міської ради /т. 1 а. с. 22 -22 зворот/.
Згідно копії наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельно ділянки орієнтовною площею 2,00 га із земель державної власності сілськогосоподарського призначення на території Вербської сільської ради Чечельницького району Вінницької області /т. 1 а. с. 241/ та затверджено розроблений проект землеустрою. Надано у власність земельну ділянку із земель державної власності на території Вербської сільської ради, площею 2,0000 га 
/т. 1 а. с. 242-244/.
Відповідно до копії наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, ОСОБА_3 надано у власність земельну ділянку на території Вербської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, площею 2,000 га, кадастровий номер 0525082200:04:000:0425 
/т. 1 а. с. 77/.
Відповідно до копії Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 07.07.2016 №163, солдата ОСОБА_3 призваного за мобілізацією, звільнено з військової служби у запас /т. 1 а. с. 14; т.1 а. с. 121-122/.
Відповідно до копії довідки військової частини НОМЕР_1 від 07.07.2016 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, солдат ОСОБА_3 дійсно в період з 13.05.2016 по 07.07.2016 брав участь в захисті незалежності, суверенітету України /т. 1 а. с. 15; т. 1 а. с. 118/.
Згідно копії анкети військовослужбовця ОСОБА_3 близькими родичами зазначені: ОСОБА_1 – цивільний шлюб; син від 1 шлюбу ОСОБА_2 /т.1 а. с. 10; т. 1 а. с. 110/.
Відповідно до копії актів звірки будівельних матеріалів, у період квітень 2021 – лютий 2022 р. ОСОБА_6 були придбані будівельні матеріали на загальну суму 44673,82 грн /т.1 а.с.8-9 зворот/, що також стверджується копією товарного чеку на придбання товару, копіями накладних та копією рахунка – фактури, копіями чеків 
/т.1 а. с. 18 зворот; т.1 а. с. 21-21 зворот; т. 1 а. с. 26; т. 1 а. с. 27 зворот -28; т. 1 а. с. 120; т.1 а. с.123-124/. 
Згідно з копією довідки про причину смерті №1383/НЕ, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причина смерті вибухова травма внаслідок військових дій /т.1 а. с. 15 зворот; т. 1 а. с. 115/.
ОСОБА_3 була підписана декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу з КНП Слов`янської міської ради «Центр перинної медико – санітарної допомоги міста Слов`янська» /т. 1 а. с. 6/, що також стверджується довідкою КНП «Центр первинної медико – санітарної допомоги Слов`янська» Слов`янської міської ради від 05.11.2024 /т. 1 а. с. 30; т. 1 а. с. 113/.
Відповідно до копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 від 28.02.2022, ОСОБА_3 , який прибув для проходження військової служби під час мобілізації на особливий період із ПВ Краматорського РТЦК, зараховано до списків особового складу військової частини за призовом /т. 1 а. с. 16 зворот; т. 1 а. с. 119/.
ОСОБА_3 мав пільги як учасник бойових дій, що стверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 /т. 1 а. с. 17/.
ОСОБА_3 їздив на лікування до санаторію м. Хмільник, що стверджується копіями проїзних документів /т. 1 а. с. 23 зворот-24/.
ОСОБА_3 був нагороджений медалями учасника АТО /т. 1 а. с. 24 зворот-25/, йому була висловлена подяка за сумлінне виконання службового обов`язку /т. 1 а. с. 25 зворот/.
Відповідно до копії службової характеристики командира мінометної батареї батальйону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ОСОБА_3 за час проходження військової служби зарекомендував себе з позитивної сторони /т. 1 а. с. 26 зворот/.
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в Краматорському районі Донецької області /т. 1 а. с. 17 зворот; т.1 а. с. 78/.
Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /т. 1 а. с. 14 зворот; т. 1 а. с. 116/.
Згідно довідки Вербського старостинського округу Гайсинського району Вінницької області від 8.06.2023 № 37, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився в с. Вербка Гайсинського району Вінницької області, останнє місце проживання зареєстровано в АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /т. 1 а. с. 79/.
Відповідно до копії листа старости Вербського старостинського округу від 21.03.2025 № 14-7/22 ОСОБА_3 був дійсно зареєстрований по АДРЕСА_1 , але фактично на момент смерті не проживав за даною адресою. З 05.05.2015 ОСОБА_3 був призваний до лав АТО. Інформацією про фактичне місце проживання старостинський округ не володіє /т. 1 а. с. 196/..
Згідно копії довідки міської клінічної лікарні м. Слов`янська, ОСОБА_1 дійсно працює в КНП Слов`янської міської ради «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» на посаді сестри медичної терапевтичного відділення з 12.01.1998 по теперішній час /т. 1 а. с. 23/.
Відповідно до копії виписки по картці ОСОБА_1 останньою було отримано грошові перекази від ОСОБА_2 /т.1 а. с. 10 зворот – 13 зворот; т. 1 а. с. 104-109; т.1 а. с.117/.
ОСОБА_3 проводив час разом з донькою позивача, також в розпорядженні позивача наявні фото ОСОБА_3 , в тому числі під час здійснення ремонтних робіт у належній їй квартирі та одяг, який носив останній, що стверджується фото, доданими до матеріалів справи 
/т. 1 а. с. 27; 28 зворот-29; 30 зворот -31; т. 1 а. с. 111-112/.
ОСОБА_1 сповіщенням від 15.04.2023 № 40/35/9/1 -1088 командира ВЧ НОМЕР_1 , сповіщено про смерть ОСОБА_3 /т. 1 а. с. 18; т. 1 а. с. 114/.
Представником позивача до особистих пояснень було додано особисті документи, належні ОСОБА_3 , скріншот особистих повідомлень між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та фото з поховання ОСОБА_3 
/т. 1 а. с. 135-171/. 
Також, представником позивача на підтвердження своїх позовних вимог додано фото отримання ОСОБА_1 ордена, про нагородження ОСОБА_3 орденом за мужність ІІІ ступеня, фото самого ордена та фото кредитної картки ОСОБА_3 
/т.1 а. с. 19-20 зворот/.
Відповідно до відповіді на запит командира військової частини НОМЕР_1 сповіщення про смерть солдата ОСОБА_3 , а також нагорода «За мужність» ІІІ ступеня були вручені ОСОБА_1 , яка була особисто зазначена самим військовослужбовцем у його анкеті як контактна особа. Також їй було передано особисті речі загиблого 
/т. 1 а. с. 190/.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , батьками ОСОБА_2 зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 /т. 1 а. с. 75/.
Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області № 3841 від 14.12.2020 ОСОБА_2 зареєстрований АДРЕСА_2 /т.1 а. с. 80/.
Відповідачем, як членом сім`ї був отриманий акт розслідування нещасного випадку, що стався 15.04.2023, де потерпілим є солдат ОСОБА_3 , згідно даного акту члени родини не значаться /т. 1 а.с.81-82 зворот/.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано докази, які є послідовними, логічними, узгоджуються між собою, кожен із яких сам по собі не може мати вирішальне значення, проте в сукупності надають суду підстави прийти до висновку про наявність у відносинах позивача та загиблого таких ознак сім`ї, як наявність спільного побуту, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, наявності сімейних обов`язків, наміру та подальшому приготуванні до офіційного укладення шлюбу; враховуючи предмет спору та заявлену позивачем вимогу, зважаючи, що у даному спорі встановлення факту проживання однією сім`єю окрім права на отримання грошового забезпечення впливає на реалізацію позивачкою в подальшому й інших прав, пільг та гарантій, передбачених законодавством України, також беручи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 , який являється сином загиблого ОСОБА_3 заперечував щодо встановлення даного факту, тобто фактично не визнавав та оспорював право позивача на встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без укладання шлюбу з ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 є належним відповідачем у справі.
Висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог зроблено за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне. 
У справі, що переглядається, позивачка просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом із військовослужбовцем з метою отримання коштів, передбачених за загиблого військовослужбовця для членів його сім`ї.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21 відступила від висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц, згідно з яким спори про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з метою звернення до відповідних органів за призначенням одноразової грошової допомоги не належать до цивільної юрисдикції. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.
Положеннями частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.
У статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а саме: у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
В абзаці першому частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частина четверта статі 3 СК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 644/6274/16-ц вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3.06.1999 № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 3.07.2019 у справі № 554/8023/15-ц зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)».
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
За наявності спору про право суд у порядку позовного провадження може розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин.
Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3.07.2019 у справі №554/8023/15-ц, постанові ВС від 25.09.2024 у справі № 461/8250/20.
Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із "подружжя"; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.07.2020 по справі № 524/10054/16.
Позивач фактичними підставами позовних вимог зазначала наступне : (1) з грудня 2015 позивач та ОСОБА_3 проживали, як подружжя без реєстрації шлюбу за адресою АДРЕСА_3 ; (2) ОСОБА_3 в період з 5.05.2015 по 7.07.2016 приймав участь в АТО; у 2015 році потрапив до ЦМЛ м. Слов`янськ, з діагнозом «гіпертонічний криз», де позивач працює медичною сестрою; у сторін виникли теплі відносини і після лікування; ОСОБА_3 залишився в м. Слов`янськ Донецької області де створив родину із позивачем; (3) 28.02.2022 ОСОБА_3 було мобілізовано ІНФОРМАЦІЯ_7 та зараховано до особового складу військової частини № НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 загинув; (4) протягом восьми років позивач та ОСОБА_3 будували спільне життя і були родиною, мали взаємні права та обов`язки: ОСОБА_3 ремонтував належну позивачці квартиру, придбавав будівельні матеріали; вони разом відпочивали; ОСОБА_3 виховував доньку позивачки від першого шлюбу; перераховував позивачці кошти на утримання родини; у 2021 році ОСОБА_3 уклав декларацію з лікарем в м. Слов`янську Донецької області; в анкеті ОСОБА_3 зазначив своїми близькими родичами сина від першого шлюбу ОСОБА_2 та позивача ОСОБА_1 , як цивільну дружину; місцем проживання зазначив місто Слов`янськ Донецької області; сповіщення про загибель ОСОБА_3 виписано на ім`я ОСОБА_1 ..
У справі № 588/350/15-ц Верховний Суд зазначив, що факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не свідчать про те, що між сторонами склались та мали місце у вказаний період усталені відносини, які притаманні подружжю.
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, спільний відпочинок осіб не є достатнім для визнання факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (постанова ВП ВС від 10.04.2024 у справі № 760/20948/16-ц).
Наявність у позивача документів, пов`язаних зі смертю та захороненням не можуть бути взятими до уваги, оскільки сама їх наявність не підтверджує факт перебування позивача в фактичних шлюбних відносинах, спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків з померлим (постанова ВС від 25.11.2019 у справі № 202/5003/16-ц).
Сам факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю. Показання свідків та спільні світлини самі по собі не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (постанова ВС від 31.01.2024 у справі № 307/2789/21). 
Перекази грошових коштів, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні подружжю (постанова ВС від 15.08.2019 у справі 3 588/350/15). 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції не навів мотивованих висновків про те, якими саме доказами підтверджується факт спільного проживання однією сім`єю без укладання шлюбу ОСОБА_1 в період з грудня 2015 року по 15.04.2023, з загиблим ІНФОРМАЦІЯ_2 під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України ОСОБА_3 , існування між ними усталених відносин, які притаманні подружжю. 
У справі встановлено, що відповідно до абзацу 4 розділу 2 Наказу командира вч НОМЕР_1 від 7.07.2016 зазначено про те, що солдата ОСОБА_3 направлено та поставлено на військовий облік за місце його проживання до Тростянецького ОВК, Вінницької області, а у відповідності до наказу командира вч НОМЕР_1 від 28.02.2022 № 49 від 28.02.2022 лише 28.02.2022 солдат запасу ОСОБА_3 мобілізовано до ЗСУ для проходження служби у тій же самій військовій частині де він і раніше проходив службу і яка дислокується у  АДРЕСА_4 /а. с. 14, 16 зворот/.
Крім того, в медичних документах виписках з медичних карток № НОМЕР_5 та № 592 /т.1 а. с. 144 зворот – 145/ ОСОБА_3 своє місце проживання під час перебування на стаціонарному лікуванні зазначав с. Вербка Вінницької області. 
Поза увагою суду першої інстанції залишились наступні обставини: 
У позовній заяві ОСОБА_1 заявниця зазначає, що проживали разом з ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_3 , тоді як у сповіщенні про смерть зазначено, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_4 . Доказів проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за однією адресою суду не надано. 
У додаткових поясненнях позивач зазначає, що весь час до мобілізації ОСОБА_3 працював за професією монтажника та підробляв тим, що робив ремонти в будинках / т.1 а.с. 131/, а тому наданий Акт звірки взаємних розрахунків за період саме до мобілізації ОСОБА_3 без надання накладних із зазначенням найменування товару та адреси доставки визначає даний доказ, як недостатній на підтвердження факту наявності спільних витрат, спільного бюджету та участі у витратах на утримання житла, його ремонт. Так, на копії квитанції за жовтень 2020 року місце доставки зазначено АДРЕСА_5 , хоча позивачка вказувала, що вони з ОСОБА_3 проживали за іншою адресою. / а.с. 27 зворот/ 
Наявна у справі анкета солдата не містить дати формування документа, а тому не дає можливості ідентифікувати, що інформація зазначена у ній стосується періоду з грудня 2015 по 15.04.2023 року. 
Матеріали справи не містять спільних фото із зображенням ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ..
Наявна у справі телефона переписка за травень та грудень 2016 року не свідчить про тривалість відносин. Переписка за квітень 22 року не дає можливості ідентифікувати автора / т1.а.с. 146-148/
Посилання у письмових поясненнях на апеляційну скаргу на відеодоказ колегія суддів відхиляє, оскільки в матеріалах справи відсутні відеодокази та судом першої інстанції такі докази не досліджувалися. 
Переселення на рахунок позивачки коштів, без зазначення призначення платежу самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не свідчать про те, що між сторонами склались та мали місце у вказаний період усталені відносини, які притаманні подружжю. Як вбачається із виписки Приватбанку на рахунок позивачки у даний період здійснювались перекази і від інших осіб. 
Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (постанова ВП ВС від 03.07.2019 по справі № 554/8023/15-ц .
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про доведеність позивачем позовних вимог, оскільки доказів спільного проживання ОСОБА_1 в період з грудня 2015 року по 15.04.2023 з ОСОБА_3 однією сім`єю, наявність спільного побуту; взаємних права та обов`язки, матеріли справи не містять, а тому зазначений факт не доведений позивачем. 
Суд першої інстанції не встановив та не зазначив доказів, які б підтверджували ведення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спільного бюджету та спільного господарства і побуту. 
Посилання позивача на періодичний спільний відпочинок не є достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, без наявності інших ознак сім`ї.
Відповідно до пункту 1 – 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції – скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Щодо розподілу судових витрат. 
Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції – скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, з  ОСОБА_1 слід стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1453 гривні 44 копійки.  
Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Голівського Вадима Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.
Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.03.2026у даній справі скасувати та ухвалити нове.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без укладення шлюбу відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1453 гривні 44 копійки.  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 25.05.2026. 

Головуючий суддя   Л. О. Голота

Судді: С. Г. Копаничук 

В. П. Рибчинський