н\п 3/490/847/2026

УКРАЇНА
 
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
 
вул. Захисників Миколаєва, 41/12, м. Миколаїв, 54607 тел. (0512) 53-31-08
e-mail: inbox@ct.mk.court.gov.ua, web: ct.mk.court.gov.ua Код ЄДРПОУ 02892528

Справа № 490/1607/26
П О С Т А Н О В А

19.06.2025р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши протокол про вчинення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є військовослужбовцем, згідно протоколу мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали адміністративного протоколу серії ЕПР1 №599330 від 24.02.2026р., складеного у відношенні ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу 23.02.2026р. близько 23:24 год. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Daewoo Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по вул. Поштовій, поблизу буд. №52, в стані алкогольного сп`яніння. 

В судовому засіданні  ОСОБА_1  свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнав. 

Його захисник – адвокат Рвачов О.О. в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання в якому просив про закриття провадження у справі, яке долучене до матеріалів справи.
В клопотанні захисник посилаючись на недопустимість висновку медичного огляду, зазначав, що під час огляду в закладі охорони здоров?я лікарем не було проведено обов?язкових лабораторних досліджень біологічних зразків особи, а огляд фактично обмежився використанням приладу «Drager». На думку захисника, такі дії суперечать вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння, затвердженої наказом МОЗ та МВС №1452/735 від 09.11.2015, у зв`язку з чим результати медичного огляду є недійсними та не можуть бути належним доказом перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп?яніння.
Також вказав, що з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав передбачених ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП, що свідчить про порушення останніми цілої низки правових норм. 
Крім того, з наявних в матеріалах даної справи письмових документів вбачається, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування автомобілем, що ставить під сумнів законність дій працівників поліції та викладені в протоколі обставини, у зв`язку з чим дана справа підлягає закриттю.

Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, письмове клопотання захисника, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, Європейським судом з прав людини при доведенні обставин справи активно застосовується стандарт "поза розумним сумнівом" (рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України», рішення від 18.06.2015 у справі «Ушаков проти України», п. 86 рішення від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною "поза розумним сумнівом", версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.
Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Зважаючи на сукупність встановлених доказів по справі, вбачається що при складенні матеріалів адміністративного протоколу серії ЕПР1 №599330 від 24.02.2026р., складеного у відношенні  ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимоги стандарту "поза розумним сумнівом" було дотримано, що знайшло свій прояв у наступному.

Так з матеріалів дослідженого відеозапису з натільної камери поліцейського, доданого до матеріалів справи, підтверджено факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом «Daewoo Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , після зупинки транспортного засобу на блокпості працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, та запропонував пройти огляд на місці зупинки із використанням спеціального технічного засобу «Драгер». ОСОБА_1 погодився на проходження такого огляду, однак чотири рази поспіль не виконав вимоги поліцейського щодо порядку проведення тестування, у зв`язку з чим отримати результат огляду на місці зупинки не виявилося можливим.
Після цього працівники поліції, діючи відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції №1452/735, доставили водія до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду. При цьому намір направити особу до медичного закладу був повідомлений водію завчасно.
З відеозапису також вбачається, що після прибуття до медичного закладу ОСОБА_1 тривалий час ухилявся від проходження огляду, наполягав на прибутті свого командира, відкладав проведення огляду та не надав підписаної згоди на проведення медичного обстеження, хоча лікар надав йому відповідний документ для ознайомлення. Лікарем було роз`яснено порядок проведення огляду та повідомлено, що визначення стану алкогольного сп`яніння здійснюється відповідно до вимог чинної Інструкції.
Лише після прибуття командира ОСОБА_1 погодився пройти огляд із використанням спеціального технічного засобу «Драгер» та з першої спроби встановлено вміст алкоголю 1,80 проміле.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Порядок огляду водія транспортного засобу, щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, визначений статтею 266 КУпАП, а також Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі – Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі – Порядок).
Згідно частин 2-4 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з п. 3 Розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно з пунктами 6, 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Аналогічні положенням викладені в пунктах 3, 4, 6 Порядку.
Відповідно до пункту 10 Порядку огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).
Положення Розділу ІІІ Інструкції дають підстави для висновку, що проведення лабораторних досліджень біологічного середовища або крові є обов`язковим: з метою визначення наркотичного засобу або психотропних речовин (п. 7); якщо водій – учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами (п. 14).
Наведені норми закону та підзаконних актів свідчать про те, що у разі проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я на стан алкогольного сп`яніння не передбачено проведення лабораторних досліджень біологічного середовища або крові. Такий огляд проводиться лікарем із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).
Згідно встановлених у справі обставин, у закладі охорони здоров`я  ОСОБА_1 лікарем було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатор «Драгер», який є законодавчо регульованим засобом вимірювальної техніки, тому законодавчих підстав у лікаря для відібрання у  ОСОБА_1 біологічного середовища або крові не було.
Посилання захисту на те, що у водія не було відібрано біологічні зразки, суд вважає безпідставними. Сам по собі факт невідбирання крові чи інших біологічних зразків не свідчить про недійсність медичного огляду. Із матеріалів справи та відеозапису вбачається, що огляд проводився саме на стан алкогольного сп`яніння, а результат було отримано за допомогою спеціального технічного засобу в закладі охорони здоров`я. Будь-яких доказів несправності приладу, порушення порядку його застосування або недостовірності отриманого результату стороною захисту не надано.

Крім того, з відеозапису вбачається, що під час доставлення до медичного закладу ОСОБА_1 намагався переконати працівників поліції не складати щодо нього адміністративні матеріали та відпустити його без оформлення правопорушення, що суд розцінює як поведінку, спрямовану на уникнення встановленої законом відповідальності, а не як прагнення до об`єктивного з`ясування свого стану.

Таким чином, доводи захисту про недійсність результатів огляду спростовуються сукупністю досліджених доказів, а наявні у справі докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Доводи захисника щодо нероз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених статтею 268 КУПАП, суд оцінює критично, оскільки самі по собі такі обставини не спростовують факту вчинення адміністративного правопорушення та не свідчать про недопустимість доказів, наявних у справі.
Крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права чи що таке порушення призвело до обмеження права на захист. Під час судового розгляду особа брала участь у справі, ОСОБА_1 користувався правовою допомогою захисника.
Посилання захисника на те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, також не впливає на вирішення справи по суті. Відсторонення від керування транспортним засобом є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення та не є обов?язковою складовою об?єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУПАП. 

Вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд вважає доведеною.
Порушення п. 2.9 "а" ПДР з боку ОСОБА_1 має кваліфікуватися за ч.1 ст. 130 КУпАП як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення будь які дані про особу до уваги не приймаються, оскільки законодавцем щодо всіх порушників за ст. 130 КУпАП визначений однаковий вид та розмір стягнення. 
Керуючись ст. 283-285 КУАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1  визнати винуватим у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУАП та призначити стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Грошові кошти перерахувати на розрахунковий рахунок №UA438999980313010149000014001, код одержувача 37992030, одержувач Миколаївське ГУК/Миколаївської області, код класифікації 21081300, МФО 899998.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір в сумі 665,6 грн., який необхідно перерахувати на розрахунковий рахунок №UA798999980313131206000014483, одержувач Миколаївське ГУК/Центрального району 22030101, код одержувача 37992030, банк одержувача Казначейство України, МФО 899998.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч.2 ст.308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці з дня її винесення. 
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови. 

Суддя          Дірко І.І.