Номер провадження 2/754/1268/26
Справа №754/12890/25
РІШЕННЯ 
Іменем України

01 червня 2026 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Коваленко І.І., за участю секретаря судового засідання Гуцул Д.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову 46 892,35 грн, та ухвалив таке рішення:
Стислий виклад позицій сторін
08.08.2025 в системі "Електронний суд" представник Позивача, Ушакевич Марина Петрівна, подала до Деснянського районного суду м. Києва позовну заяву ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" (надалі - Позивач) до ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 46 892,35 грн, що складається з: 16 747,27 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту); 30 145,08 грн - заборгованість за процентами, що виникла за договором про надання споживчого кредиту № 8192140, укладеним між сторонами в електронній формі 16.08.2024.
Також Позивач просить покласти на Відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн та 105,00 грн за відправлення досудових вимог, повідомлень, претензій Боржникам.
Представник Позивача просив розглядати справу за наявними матеріалами справи.
Відповідачка своїм правом подання відзиву не скористалася, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Судова повістка надсилалась за адресою місця проживання Відповідачки, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Поштовий конверт повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстровано у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, є належним повідомленням (пункт 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України). 
У зв`язку з ненаданням Відповідачкою відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, і не заявлення клопотання про надання додаткового часу для подання відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина восьма статті 178, частина друга статті 192 ЦПК України).
УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ ТА ЇХ ОЦІНКА СУДОМ
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України "Про споживче кредитування", який встановлює, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 1-1 частини першої статті 1).
Також цей Закон встановлює, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості , розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (пункт 4 частини першої статті 1, абзац четвертий частини другої статті 8).
Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) зазначаються у договорі про споживчий кредит (пункт 10 частини першої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").
16.08.2024 року між Позивачем та Відповідачкою, ОСОБА_2 , було укладено кредитний договір № 8192140 у формі електронного документа. 
Укладення цього правочину здійснювалося з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи (ІКС) Кредитодавця через реєстрацію в Особистому кабінеті на вебсайті Позивача (https://creditplus.ua).
Відповідно до пункту 1.17 Договору, перед його укладенням Позивачем була здійснена належна ідентифікація та верифікація Відповідачки з урахуванням вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань фінансового моніторингу. Для беззаперечного встановлення особи Відповідачки був використаний метод отримання її ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ. Завдяки цій процедурі Позивач отримав підтверджені банком дані Відповідачки (зокрема, ПІБ, РНОКПП та інші реквізити), що унеможливлює укладення договору іншою особою під її іменем.
Після проходження ідентифікації через Систему BankID НБУ та ознайомлення з умовами кредитування, Відповідачка підписала кредитний договір електронним підписом з одноразовим ідентифікатором С9851, який було згенеровано системою Позивача та надіслано на її фінансовий номер мобільного телефону.
Згідно з пунктом 9.6 Договору, введення Відповідачкою вказаного коду-ідентифікатора для підписання Договору є підтвердженням її дійсного волевиявлення та вважається направленням Позивачу повідомлення про повне і безумовне прийняття (акцепт) усіх умов Договору. За правовими наслідками, відповідно до приписів статей 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію", такий електронний договір прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі та підписаного власноруч.
Відповідно до пунктів 1.3 та 1.4 Договору, Позивач надав Відповідачці грошові кошти у розмірі 27 000,00 грн, а загальний строк кредитування становить 360 днів.
Пунктом 1.5 Договору визначено, що за користування кредитними коштами встановлюється фіксований тип процентної ставки. При цьому порядок нарахування процентів передбачає застосування двох розмірів ставок: стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується у межах усього строку кредиту, вказаного в п. 1.4 Договору (згідно з пунктом 1.5.1 Договору); знижена процентна ставка становить 0,30 % в день та застосовується як індивідуальна знижка в рамках Програми лояльності за умови, якщо Споживач своєчасно - до 15.09.2024 року (або протягом трьох календарних днів, що слідують за цією датою) - сплатить суму не менше першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту (згідно з пунктом 1.5.2 Договору). У випадку невиконання цих умов користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою.
Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором та надав Відповідачці кредитні кошти у повному обсязі на загальну суму 27 000,00 грн шляхом їх перерахування на її особисту банківську картку № НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ "ПЕЙТЕК" (вих. № 20250514-129 від 14.05.2025), згідно з яким 16.08.2024 о 15:01:12 було успішно здійснено транзакцію із зарахування коштів у сумі 27 000,00 грн на вказану платіжну картку Відповідачки (номер транзакції в системі: 49395044, код авторизації: 454847).
У справах про стягнення заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (постанови Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 415/160/17, від 20 листопада 2024 року у справі № 243/7840/15, від 30 листопада 2022 року у справі № 334/3056/15 (провадження № 61-8803св22)). 
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 12, частина друга статті 13 ЦПК України). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина дев`ята статті 89 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду, наголошуючи на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування, зазначила, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Цивільна справа підлягає вирішенню з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру (пункт 117 постанови Верховного Суд від 08.04.2026 у справі № 127/9527/18).
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Встановивши факт існування між сторонами не виконаних позичальником кредитних зобов`язань, суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду не має сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (постанова Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 159/2146/15-ц (провадження № 61-20113св18)).
Керуючись принципом змагальності сторін, Суд враховує, що Відповідачка, маючи безперешкодний доступ до виписок за власним банківським рахунком, не надала жодних доказів чи заперечень на спростування позовних вимог, клопотання про витребування доказів не заявляла. Перед укладенням договору була здійснена ідентифікація та верифікація Відповідачки через Систему BankID НБУ. За таких обставин відомості надавача платіжних послуг про успішну транзакцію на картку Відповідачки визнаються Судом належними, допустимими і достатніми доказом реального перерахування кредитних коштів у розумінні Закону України "Про платіжні послуги".
Отже, факт надання кредиту є доведеним. 
Суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку заборгованості, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми заборгованості та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначення позивачем максимального розміру заборгованості та інших нарахувань (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020 у справі № 916/4693/15; постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 (пункт 33), постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 925/872/21 (пункт 76); постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц).
Суд перевірив розрахунок заборгованоісті, наданий Позивачем, і встановив, що нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося в межах обумовленого Договором строку кредитування у період з 16.08.2024 по 15.09.2024 за процентною ставкою 0,30% в день, а період з 16.09.2024 по 23.04.2025 - 1,50 % в день.
Водночас Суд зауважує, що такий розрахунок не відповідає вимога законодавства, оскільки згідно з пунктом 5 розділу І Закону України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" (далі - Закон № 3498-IX), який набрав чинності 24 грудня 2023 року, було внесено зміни до Закону України "Про споживче кредитування". 
Зокрема, відповідними абзацами підпункту 6 пункту 5 розділу І Закону № 3498-IX статтю 8 Закону України "Про споживче кредитування" було доповнено новими частинами, серед яких частина п`ята, яка імперативно встановлює загальне правило: "Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %"
Водночас цим же пунктом 5 розділу І Закону № 3498-IX (а саме відповідними абзацами його підпункту 13) розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" було доповнено пунктом 17 такого змісту: "17. Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %", тобто починаючи з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 року - денна ставка не більше 1,5%, з 20.08.2024 року- денна ставка не більше 1%. 
У справі, що розглядається, кредитний договір із Відповідачкою був укладений 16.08.2024 року. 
Відповідно до пункту 17 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування", у період з 21.04.2024 до 19.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки не міг перевищувати 1,5%, а починаючи з 20.08.2024 діє імперативне обмеження на рівні 1% на день.
Суд встановив, що у період з 16.08.2024 по 15.09.2024 нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося за пільговою ставкою 0,30% в день, що не порушує встановлених законом обмежень. Водночас нарахування стандартних процентів за ставкою 1,50%, починаючи з 16.09.2024 року, тобто вже після завершення дії перехідного періоду, суперечить вимогам закону.
Позивач укладав зі споживачем кредитний договір 16.08.2024, коди вже набрав чинності Закон № 3498-IX. Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (частина п`ята статті 12 Закону України "Про споживче кредитування"). 
Тому Суд не бере до уваги розрахунок заборгованості процентів, наданий Позивачем, оскільки він ґрунтується на нікчемних умовах договору, та здійснює власний перерахунок в межах максимальної ставки 1% на день, починаючи з 16.09.2024.
Суд не здійснює перерахунок заборгованості за період з 16.08.2024 по 15.09.2024, оскільки процентна ставка 0,30% в день за цей період не перевищує законодавче обмеження.
Здійснюючи власний перерахунок, Суд виходив із фактичних сум погашення Відповідачкою боргу, що відображено у наданому Позивачем розрахунку заборгованості:
(1) Пільговий період з 16.08.2024 по 15.09.2024 включно, 30 днів: Відповідно до умов договору та Картки обліку, у цей період застосовувалася пільгова ставка 0,30% в день. Сума нарахованих процентів становить 2 430,00 грн (27 000,00 грн ? 0,30% ? 30 днів). 15.09.2024 Відповідачка сплатила 2 430,00 грн, що повністю погасило нараховані за цей місяць проценти. Заборгованість за тілом кредиту становить 27 000,00 грн. 
(2) Період з 16.09.2024 по 15.10.2024 включно, 30 днів: сума нарахованих процентів становить 8 100,00 грн (27 000,00 грн ? 1% ? 30 днів). 15.10.2024 Відповідачка сплатила 12 150,00 грн. Ця сума повністю погашає заборгованість за процентами, залишок нерозподілених коштів становить 4 050,00 грн (12 150,00 грн - 8 100,00 грн), які зараховується на погашення тіла кредиту. Заборгованість за тілом кредиту - 22 950,00 грн (27 000,00 грн - 4 050,00 грн).
(3) Період з 16.10.2024 по 09.11.2024 включно, 25 днів: сума нарахованих процентів становить 5 737,50 грн (22 950,00 грн ? 1% ? 25 днів). 27.10.2024 сплачено 1 400,00 грн, 28.10.2024 сплачено 100,00 грн, 29.10.2024 сплачено 350,00 грн, 30.10.2024 сплачено 200,00 грн, 31.10.2024 сплачено 500,00 грн, 09.11.2024 сплачено 12 150,00 грн, що загалом становить 14 700,00 грн. Ця сума повністю погащає заборгованість за процентами, залишок нерозподілених коштів становить 8 962,50 грн (14 700,00 грн - 5 737,50 грн), які спрямовуються на погашення тіла кредиту. Заборгованість за тілом кредиту становить 13 987,50 грн (22 950,00 грн - 8 962,50 грн).
(4) Період з 10.11.2024 по 20.11.2024 включно, 11 днів: сума нарахованих процентів становить 1 538,63 грн (13 987,50 грн ? 1% ? 11 днів). 16.11.2024 сплачено 500,00 грн, 20.11.2024 сплачено 2 000,00 грн, що загалом становить 2 500,00 грн. Ця сума повністю погашає заборгованість за процентами, залишок нерозподілених коштів становить 961,37 грн (2 500,00 грн - 1 538,63 грн), які спрямовуються на погашення тіла кредиту. Заборгованість за тілом кредиту становить 13 026,13 грн (13 987,50 грн - 961,37 грн).
(5) 21.11.2024, 1 день: сума нарахованих процентів становить 130,26 грн (13 026,13 грн ? 1% ? 1 день). 21.11.2024 сплачено 6 500,00 грн. Ця сума повністю погашає заборгованість за процентами, залишок нерозподілених коштів становить 6 369,74 грн (6 500,00 грн - 130,26 грн), які спрямовуються на погашення тіла кредиту. Заборгованість за тілом кредиту становить 6 656,39 грн (13 026,13 грн - 6 369,74 грн).
(6) Період з 22.11.2024 по 24.11.2024 включно, 3 дні: сума нарахованих процентів становить 199,69 грн (6 656,39 грн ? 1% ? 3 дні). 24.11.2024 сплачено 1 500,00 грн. Ця сума повністю погашає заборгованість за процентами, залишок нерозподілених коштів становить 1 300,31 грн (1 500,00 грн - 199,69 грн), які спрямовуються на погашення тіла кредиту. Заборгованість за тілом кредиту становить 5 356,08 грн (6 656,39 грн - 1 300,31 грн).
(7) Період з 25.11.2024 по 24.12.2024 включно, 30 днів: сума нарахованих процентів становить 1 606,82 грн (5 356,08 грн ? 1% ? 30 днів). 24.12.2024 сплачено 7 536,27 грн. Ця сума повністю погашає заборгованість за процентами, залишок нерозподілених коштів становить 5 929,45 грн (7 536,27 грн - 1 606,82 грн), які спрямовуються на погашення тіла кредиту. Оскільки ця сума перевищує залишок тіла кредиту (5 356,08 грн), станом на 24.12.2024 заборгованість за тілом кредиту повністю відсутня.
З урахуванням здійсненого Судом перерахунку заборгованості із застосуванням встановленого законом обмеження щодо нарахування процентів у розмірі 1 % на день, а також враховуючи здійснені Відповідачкою платежі, Суд дійшов висновку, що станом на 24.12.2024 Відповідачка належним чином виконала свої зобов`язання за кредитним договором, сплатила проценти за користування кредитом та повернула суму кредитних коштів. 
Тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на Позивача.
Керуючись статтями 4, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог за позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити повністю.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суд підписує повне рішення без його проголошення. Учасники справи не з`явилися в судове засідання. Позивач заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частини четверта та п`ята статті 268 ЦПК України), 01 червня 2026 року.
Суддя           Інна КОВАЛЕНКО