ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року
м. Київ

справа № 577/3495/24
провадження № 61-14352св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулейкова І.Ю., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 , 
відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Прудникової Наталії Георгіївни на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2024 року, ухвалене у складі судді Буток Т. А., та постанову Сумського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року, ухвалену у складі колегії суддів: Криворотенка В. І., Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

ВСТАНОВИВ: 

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 18 жовтня 2018 року між нею та ОСОБА_2 зареєстрований шлюб, який розірваний 07 листопада 2023 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу.
Під час шлюбу, а саме у листопаді 2020 року, вони за спільні кошти придбали автомобіль марки «Skoda Rapid», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який оформлено на ОСОБА_2 .
Вказувала на те, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на зазначений автомобіль, оскільки він знаходиться в фактичному розпорядженні відповідача. Зазначала, що відповідач не бажає розділити спільне майно подружжя.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просила суд у рахунок розподілу майна подружжя стягнути з ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля «Skoda Rapid», 2013 року випуску, у розмірі, встановленому висновком експерта.

У липні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання права власності на автомобіль.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_2 мотивована тим, що він перебував із ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2018 року до 07 листопада 2023 року.
Вказував на те, що 05 грудня 2020 року він за свої особисті кошти придбав автомобіль Skoda Rapid, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Автомобіль був придбаний за 250 000,00 грн, які він відклав зі своєї зарплати ще до укладення шлюбу. Оскільки він мав погані навички водіння, то спочатку 09 квітня 2019 року за кошти, які належали йому особисто, він придбав автомобіль ВАЗ- 111940, 2010 року випуску, за 40 000,00 грн, який продав у 2020 році, та купив «Skoda Rapid», 2013 року випуску. Наразі через поганий технічний стан та фізичний знос автомобіля, унаслідок погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, зниження міцності, довговічності та непридатності до експлуатації окремих елементів складових його частин, вартість автомобіль «Skoda Rapid», 2013 року випуску, становить 150 000,00 грн. Фінансова можливість накопичити кошти до 01 жовтня 2018 року для придбання автомобіля підтверджується деклараціями та довідкою про доходи за місцем роботи.
З огляду на вказане, на думку ОСОБА_2 , вказаний автомобіль не може вважатися спільною власністю подружжя, оскільки був придбаний за його особисті кошти.
Вказував на те, що під час шлюбу за спільні кошти вони придбали майно на загальну суму 156 950,00 грн, а саме: блендер «Tefal» НВ643538 вартістю 1 400,00 грн; гриль «Grunheil» G2107 вартістю 4 400,00 грн; насадку для томатів «Gorenje» ММС-ТJ вартістю 800,00 грн; кондиціонер «Соореr Нunter» СН-S09F1ХF2-NG вартістю 19 600,00 грн; телевізор «LG» вартістю 8 000,00 грн; холодильник «Аtlant» вартістю 25 000,00 грн; меблі у прихожу (тумба та вішалка) вартістю 20 000,00 грн; робот-пилосос вартістю 15 000,00 грн; стілець 2 шт вартістю 1 500,00 грн; комплект постільної білизни вартістю 5 000,00 грн; смартфон «iPhone» 14 рrо 128gb вартістю 47 000,00 грн; плиту комбіновану «Наnsa» FСМХ8582958 вартістю 9 250,00 грн. 
Зазначав, що вони не досягли згоди щодо поділу вказаного майна, доступу до цього майна він не має, оскільки воно перебуває в одноосібному користуванні ОСОБА_1 .

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_2 просив суд визнати за ОСОБА_1 у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на блендер «Tefal» НВ643538, гриль «Grunheil» НОМЕР_2 , насадку для томатів «Gorenje» ММС-ТJ, кондиціонер «Соореr Нunter» СН-S09F1ХF2-NG, телевізор «LG», холодильник «Аtlant», меблі у прихожу (тумба та вішалка), робот-пилосос, стілець 2 шт., комплект постільної білизни, смартфон «iPhone» 14 рrо 128gb, плиту комбіновану «Наnsa» НОМЕР_3 та стягнути зі ОСОБА_1 на його користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки зазначеного майна у розмірі 78 475,00 грн; визнати автомобіль «Skoda Rapid», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 150 000,00 грн, його особистою власністю.

УхвалоюКонотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 серпня 2024 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 та об`єднано в одне провадження із первісним позовом ОСОБА_1 .

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок поділу спільного майна подружжя грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля «Skoda Rapid», 2013 року випуску, у розмірі 182 040,39 грн, 1 523,63 грн судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви, 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, а загалом - 191 564,02 грн.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_1 у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на блендер «Tefal» НВ643538, гриль «Grunheil» НОМЕР_2 , насадку для томатів «Gorenje» ММС-ТJ, кондиціонер «Соореr Нunter» СН-S09F1ХF2-NG, телевізор «LG», холодильник «Аtlant», меблі у прихожу (тумбу та вішалку), робот-пилосос, стільці 2 штуки, комплект постільної білизни, смартфон «iPhone» 14 рrо 128gb, плиту комбіновану «Наnsa» НОМЕР_3 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у рахунок поділу спільного майна подружжя грошову компенсацію вартості 1/2 частки майна у розмірі 78 475,00 грн, 784,75 грн судового збору, сплаченого при подачі зустрічної позовної заяви, а загалом - 79 259,75 грн.
В іншій частині зустрічних позовних вимог відмовлено.
У порядку частини дванадцятої статті 265 ЦПК України проведено зустрічне зарахування грошових сум, що підлягають стягненню за первісним і зустрічним позовами, стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 112 304,27 грн.

Постановою Сумського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2024 року змінено, доповнено резолютивну частину таким абзацом:
«Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення транспортно-товарознавчої експертизи у сумі 9 087,35 грн».
В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишено без змін.

Задовольняючи частково позовні вимоги  ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що автомобіль Skoda Rapid, 2013 року випуску, є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу в рівних частках між сторонами. Врахувавши, що спірний автомобіль проданий відповідачем іншій особі, суд дійшов висновку про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації вартості 1/2 частки вказаного автомобіля.

Задовольняючи частково зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_1 не спростувала належними доказами факт купівлі за спільні кошти переліченого у зустрічній позовній заяві рухомого майна, а тому воно є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу.

Змінюючи рішення суду першої інстанції шляхом доповнення резолютивної частини, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції, задовольняючи позовОСОБА_1 , не вирішив питання про відшкодування на користь ОСОБА_1 витрат за проведення у справі судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У листопаді 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Прудникова Н. Г. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення в частині задоволення зустрічних позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на майно та стягнення на користь ОСОБА_2 1/2 вартості майна, в цій частині направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що спірне рухоме майно (речі побутового використання) купувались подружжям під час шлюбу та перебувають у ОСОБА_1 , і суди необґрунтовано поклали обов`язок спростування наявності спірного майна на ОСОБА_1 .
Надані на підтвердження зустрічних позовних вимог докази - фіскальні чеки, не містять прізвище покупців, дат та підписів. Чеки з написом «Дзвінок» від різних ФОП з датами 14 липня 2022 року, 22 липня 2024 року. Товарний чек на кондиціонер без дати та прізвища покупця та даних продавця. У більшості чеків зазначено номер телефону покупця, який не належить ОСОБА_1 .
Суди не врахували, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається на час розгляду справи, а не на час його купівлі.
Суди поділили майно (постільна білина, мобільний телефон),яке відноситься до речей індивідуального користування. 
Постанова апеляційного суду не відповідає положенням статті 265 ЦПК України. 

Підставами касаційного оскарження судових рішень представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 595/324/17 (провадження № 61-38303св18); суд не дослідив зібрані у справі докази.

Судові рішення в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль не оскаржуються, а тому в силу вимог статті 400 ЦПК України в касаційному порядку не переглядаються.

Доводи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2025 року відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

У грудні 2025 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Верховного Суду від 01 травня 2026 року справу призначено до розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

18 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований шлюб.

Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу 07 листопада 2023 року шлюб між сторонами розірваний.

За даними витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів, ОСОБА_2 є власником автомобіля «Skoda Rapid», 2013 року випуску.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 30 липня 2024 року ОСОБА_2 продав автомобіль «Skoda Rapid», 2013 року випуску, ОСОБА_4 за 155 000,00 грн 

Згідно з висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи, складеним Сумським відділенням Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» 31 жовтня 2024 року, середня ринкова вартість продажу ідентичного досліджуваному автомобілю марки (моделі) Skoda Rapid, 2013 року випуску, відповідно до строку експлуатації та технічним характеристикам на час складання висновку становить 364 080,78 грн. 

Відповідно до фіскальних чеків, наданих ОСОБА_2 , під час шлюбу сторони придбали таке майно: блендер «Tefal» НВ643538 вартістю 1 400,00 грн; гриль «Grunheil» G2107 вартістю 4 400,00 грн; насадку для томатів «Gorenje» ММС-ТJ вартістю 800,00 грн; кондиціонер «Соореr Нunter» СН-S09F1ХF2-NG вартістю 19 600,00 грн; телевізор «LG» вартістю 8 000,00 грн; холодильник «Аtlant» вартістю 25 000,00 грн; меблі у прихожу (тумба та вішалка) вартістю 20 000,00 грн; робот-пилосос вартістю 15 000,00 грн; стілець - 2 шт. вартістю 1 500,00 грн; комплект постільної білизни вартістю 5 000,00 грн; смартфон «iPhone 14» рrо 128gb вартістю 47 000,00 грн; плиту комбіновану «Наnsa» FСМХ8582958 вартістю 9 250,00 грн. Всього на суму 156 950,00 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скаргапредставника ОСОБА_1 - адвоката Прудникової Н. Г. підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судові рішення не відповідають.

Відповідно до положень статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною першою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Згідно з положеннями частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України).

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Судам також роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанції, на підставі фіскальних чеків (а. с. 33-25) встановили, що під час шлюбу сторони придбали таке майно: блендер «Tefal» НВ643538 вартістю 1 400,00 грн; гриль «Grunheil» G2107 вартістю 4 400,00 грн; насадку для томатів «Gorenje» ММС-ТJ вартістю 800,00 грн; кондиціонер «Соореr Нunter» СН-S09F1ХF2-NG вартістю 19 600,00 грн; телевізор «LG» вартістю 8 000,00 грн; холодильник «Аtlant» вартістю 25 000,00 грн; меблі у прихожу (тумба та вішалка) вартістю 20 000,00 грн; робот-пилосос вартістю 15 000,00 грн; стілець - 2 шт. вартістю 1 500,00 грн; комплект постільної білизни вартістю 5 000,00 грн; смартфон «iPhone» 14 рrо 128gb вартістю 47 000,00 грн; плиту комбіновану «Наnsa» FСМХ8582958 вартістю 9 250,00 грн. Всього на суму 156 950,00 грн.

Матеріали справи (а. с. 33-35) містять товарні чеки, надані ОСОБА_2 на підтвердження зустрічних позовних вимог:
- товарний чек від 31 липня 2023 року, виданий ФОП ОСОБА_5 , згідно з яким покупець - НОМЕР_6 купивсмартфон«Apple iPhone» 14 рrо 128gb вартістю 47 000,00 грн;
- товарний чек від 16 липня 2022 року, виданий ФОП ОСОБА_6 , згідно з яким покупець - НОМЕР_7 купив гриль «Grunheil» G2107, вартістю 4 399,00 грн, та насадку для томатів «Gorenje» ММС-ТJ вартістю 799,00 грн;
- товарний чек від 11 травня 2020 року, виданий ФОП ОСОБА_7 , згідно з яким покупець НОМЕР_7 купивплиту комбіновану «Наnsa» FСМХ8582958 вартістю 8 808,71 грн та «Con Brio» Набір СВ-7072 (6 предметів) вартістю 1 449,29 грн, загалом - 9 258,00 грн;
- товарний чек від 11 червня 2020 року, виданий ФОП ОСОБА_7 , згідно з яким покупець НОМЕР_7 купив плиту комбіновану «Наnsa» FСМХ8582958 вартістю 8 808,71 грн та «Con Brio» Набір СВ-7072 (6 предметів) вартістю 1 449,29 грн, загалом - 9 258,00 грн;
- товарний чек від 08 лютого 2023 року, виданим ФОП ОСОБА_8 , згідно з яким покупець НОМЕР_7 купив чайник «Delfa» НОМЕР_4 вартістю 399,00 грн;
- товарний чек від 03 квітня 2024 року, виданий ФОП ОСОБА_9 , згідно з яким покупець НОМЕР_6 купив зарядний пристрій «Apple» вартістю 999,00 грн;
- товарний чек магазину «Фокстрот» від 27 липня 2022 року, згідно з яким був придбаний робот-пилосос вартістю 13 446,00 грн.

Також ОСОБА_2 надав суду товарний чек про оплату (без дати)кондиціонера «Соореr Нunter» СН-S09F1ХF2-NG вартістю 19 600,00 грн.

Задовольняючи частково зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції не зазначив, якими доказами підтверджено придбання ОСОБА_2 рухомого майна, про поділ якого він заявив, враховуючи те, що товарні чеки, які містяться в матеріалах справи, не містять особи - покупця, а товарних чеків на блендер «Tefal» НОМЕР_5 , телевізор «LG», холодильник «Аtlant», меблі у прихожу (тумба та вішалка), стілець - 2 шт. та комплект постільної білизни матеріали справи не містять.

Крім того, матеріали справи містять два однакових товарних чека, які видані ФОП ОСОБА_7 , згідно з якими покупець НОМЕР_7 купив плиту комбіновану «Наnsa» FСМХ8582958 вартістю 8 808,71 грн та «Con Brio» Набір СВ-7072 (6 предметів) вартістю 1 449,29 грн, загалом - 9 258,00 грн; при цьому ці два чеки датовані різними датами: 11 травня 2020 року та 11 червня 2020 року. 

Також суд не зазначив, якими доказами підтверджується наявність у ОСОБА_1 спірного рухомого майна.

Суд першої інстанції не врахував, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, а не на момент його придбання. Це узгоджується з нормами СК України та правовими висновками Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18).

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, вказані недоліки не усунув, не надав належної правової оцінки доводам ОСОБА_1 і в судовому рішенні відповідних висновків не зазначив, що є порушенням пункту 3 частини четвертої статті 265, підпункту «в» пункту 3 частини першої статті 382 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 1 частин третьої і четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає задоволенню, судові рішення в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - скасуванню з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи, що справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, касаційний суд не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Прудникової Наталії Георгіївни задовольнити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2024 року та постанову Сумського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник 

Судді: І. Ю. Гулейков

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк