КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2026 року Справа № 320/57154/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І. І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України 
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України (далі - відповідач, ЦВЛК), в якому просить суд:
1. Визнати протиправними дії штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ щодо не зазначення у висновку ВЛК оформленого протоколом від 14.06.2025 № 2025-0614-0906-4352-3 причинного зв?язку захворювань ОСОБА_1 , а саме: «Хронічний вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт з переважним ураженням L5-S1 корінців праворуч при помірному порушенні функції. Венозна ангіома семіовального центру правої півкулі головного мозку з дисциркуляторною енцефалопатією ІІ ст. у вигляді правобічної пірамідної недостатності, вестибуло-атактичног, цефалічного, псевдоастенічного синдромів при помірному порушенні функції. Ускладнений остеохондроз поперекового відділу хребта, антелістез LS, кили LS-S1 МХД, лікований оперативно: 06.03.2025 - у вигляді міжілового опорадезу кейджем на рівні L5-S1, наявність системи транспедикулярної фіксації (4 гвинти) та міжтілового кейджу на рівні LS-S1 після транспедикулярного спондилодезу», як "Захворювання, ТАК, пов?язане із захистом Батьківщини".
2. Зобов?язати штатну військово-лікарську комісію Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ внести зміни у визначення причинного зв?язку захворювань ОСОБА_1 , у висновку військово-лікарської комісії оформленого протоколом від 14.06.2025 № 2025-0614-0906-4352-3, а саме: «Хронічний вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт з переважним ураженням LS-S1 корінців праворуч при помірному порушенні функції. Венозна ангіома семіовального центру правої півкулі головного мозку з дисциркуляторною енцефалопатією ІІ ст. у вигляді правобічної пірамідної недостатності, вестибуло-тактичного, цефалічного, псевдоастенічного синдромів при помірному порушенні функції. Ускладнений остеохондроз поперекового відділу хребта, антелістез L5, кили LS-S1 МХД, лікований оперативно: 06.03.2025 - у вигляді міжтілового орпорадезу кейджем на рівні L5-S1, наявність системи транспедикулярної фіксації (4 гвинти) та міжтілового кейджу на рівні L5-S1 після транспедикулярного спондилодезу», шляхом зазначення як вірного "Захворювання, ТАК, пов?язане із захистом Батьківщини".
В обґрунтування позову позивач вказує про протиправність дій штатної ВЛК ЦВЛК ЗСУ щодо не зазначення у висновку ВЛК оформленого протоколом від 14.06.2025 № 2025-0614-0906-4352-3 причинного зв?язку щодо заявлених захворювань, оскільки вони були пов`язані із захистом Батьківщини, а не з проходження військової служби. Позивач одержав захворювання під час безпосередньої участі з 04.02.2023 по 27.02.2023, з 23.03.2023 по 12.05.2023 у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій області в м. Бахмут, які досягли такого рівня, що стали наслідком непридатності до військової служби. 
Не погоджуючись із висновком у заявленій частині, позивач звернувся до комісії зі скаргою надавши медичну документацію. Та, протоколом засідання штатної ВЛК №2025-0902-1659-3257-0 від 02.09.2025 ЦВЛК ЗСУ постановлено обґрунтованість постанови щодо зазначеного причинно-наслідкового зв`язку спірного захворювання, підстави для відміни, скасування чи прийняття іншої постанови ЦВЛК відсутні.
Позивач зазначив, що невірно встановлений причино-наслідковий зв`язок спірного захворювання впливає на групу інвалідності.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 відкрито провадження в адміністративній справі, справу визначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Ухвала суду надіслана сторонам належним чином.
Від відповідача відзив на позовну заяву до суду не надійшов.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина 6 статті 162 КАС України).
05.03.2026 та 03.06.2026 позивачем долучено до справи додаткові докази.
З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:
ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України з 15.12.2022.
ОСОБА_1 брав участь у бойових діях з 04.02.2023 по 27.02.2023, з 23.03.2023 по 12.05.2023 перебуваючи в населеному пунктів в м. Бахмут Донецької області.
Згідно довідки ВЛК №2857 від 04.05.2023 на підставі статті 64б графи ІІ Розладу хвороб ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби.
Позивач відповідно проходив ВЛК, стаціонарне лікування.
Посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_1 видане ОСОБА_1 31.05.2023.
Зокрема, під час проходження ВЛК 13.06.2025 Гарнізонною військово-лікарською комісією №1 «Національний військово-медичний клінічний центр «Головний військовий клінічний госпіталь» за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_2 від 29.04.2025 №1662 та було видано Свідоцтво про хворобу №2025-0613-1409-4690-7 де встановлено причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.
Так, висновком ВЛК оформленого протоколом від 14.06.2025 № 2025-0614-0906-4352-3 захворювання «Хронічний вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт з переважним ураженням L5-S1 корінців праворуч при помірному порушенні функції. Венозна ангіома семіовального центру правої півкулі головного мозку з дисциркуляторною енцефалопатією ІІ ст. у вигляді правобічної пірамідної недостатності, вестибуло-атактичног, цефалічного, псевдоастенічного синдромів при помірному порушенні функції. Ускладнений остеохондроз поперекового відділу хребта, антелістез LS, кили LS-S1 МХД, лікований оперативно: 06.03.2025 - у вигляді міжілового опорадезу кейджем на рівні L5-S1, наявність системи транспедикулярної фіксації (4 гвинти) та міжтілового кейджу на рівні LS-S1 після транспедикулярного спондилодезу» зазначено причинно-наслідковий зв`язок як "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
Не погоджуючись із висновком ВЛК в даній частині, позивач звернувся до комісії зі скаргою та надав медичні документи.
Протоколом засідання штатної ВЛК №2025-0902-1659-3257-0 від 02.09.2025 ЦВЛК ЗСУ постановлено про обґрунтованість постанови щодо зазначеного причинно-наслідкового зв`язку спірного захворювання, підстави для відміни, скасування чи прийняття іншої постанови ЦВЛК відсутні.
Не погоджуючись із висновком ВЛК оформленого протоколом від 14.06.2025 № 2025-0614-0906-4352-3, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 70 Закону України Основи законодавства України про охорону здоров`я - військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).
Відповідно до п. 1.1. глави 1 розділу I Положення № 402 це Положення визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу. Це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
За змістом п. 1.2. глави 1 розділу I Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402, зокрема, передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.
Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.
Члени ВЛК діють на принципах верховенства права, законності, поваги та дотримання прав людини і громадянина, доброчесності, колегіальності, рівноправності членів комісії, вільного обговорення і вирішення питань, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень, висновків і пропозицій.
Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону (абз. 1-3 п. 2.2. глави 2 розділу І Положення № 402).
Відповідно до п. 1.1. глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема: до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю; військовослужбовців, призовників, військовозобов`язаних та резервістів до служби в Десантно-штурмових військах, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті, підрозділах спеціального призначення.
Згідно п. 1.2 глави 1 розділу II Положення № 402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3). Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).
Відповідно до підп. 2.4.5 п. 2.4 розділу І Положення № 402 ВЛК регіону має право, зокрема: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.
Рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд (підп. 2.4.6. п. 2.4 розділу І Положення № 402). 
Згідно підп. 2.5.1. п. 2.5. розділу І Положення № 402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
Позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (не менше ніж три лікарі) і секретаря з числа фахівців з медичною освітою. До складу ВЛК можуть призначатися лікарі інших спеціальностей (під. 2.5.2. п. 2.5. розділу І Положення № 402).
Штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК (підп. 2.5.4. п. 2.5. розділу І Положення № 402).
Госпітальні ВЛК створюються при ВМКЦ, медичних (лікувально-діагностичних) центрах, у тому числі розвідувального органу Міністерства оборони України, закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України. Госпітальні ВЛК також створюються при санаторно-курортних закладах (реабілітаційних госпіталях) у системі Міністерства оборони України, а також при інших закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, де обстежуються і лікуються військовослужбовці. За потреби при закладах охорони здоров`я (установах) може бути створено декілька позаштатних постійно діючих госпітальних ВЛК, у тому числі за клінічними профілями (підп. 2.6.1 п. 2.6. Розділу І Положення №402).
Гарнізонна ВЛК створюється при поліклініках, поліклінічних відділеннях (усіх найменувань) закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України. Під час дії воєнного стану можуть створюватися додаткові гарнізонні ВЛК залежно від навантаження, що розміщуються в закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності із включенням лікарів цих закладів до складу ВЛК. Такі гарнізонні ВЛК у ході своєї діяльності використовують гербову печатку та штампи відповідного закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, при якому вони створені (підп. 2.6.2 п. 2.6. Розділу І Положення №402).
За підп. 2.6.3 п. 2.6. Розділу І Положення №402 на госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається: проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення; ведення книги протоколів ВЛК та здавання її в архів; проведення контролю за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду, терміном проведення обстеження; проведення разом із провідними медичними спеціалістами ВМКЦ регіонів та начальниками медичних служб військових частин, що знаходяться у зоні відповідальності закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, детального аналізу визнання військовослужбовців непридатними до військової служби, розробка пропозицій щодо покращення стану здоров`я військовослужбовців та попередження їх дострокового звільнення з військової служби за станом здоров`я. Узагальнення пропозицій та надання їх до штатної ВЛК.
Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право приймати постанови відповідно до цього Положення (підп. 2.6.4 п. 2.6. Розділу І Положення №402).
За правилами п. 21.5. глави 21 розділу II Положення № 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:
а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України».
в) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті «а» цього пункту.
При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби".
Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною четвертою статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
д) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби»;
є) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні або якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, крім випадків, визначених у підпункті «в» цього пункту.
Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (підп. 2.4.10. п. 2.4 розділу І Положення № 402).
За даною справою вбачається проведення медичного огляду позивача Гарнізонною ВЛК №1 «Національний військово-медичний клінічний центр «Головний військовий клінічний госпіталь» та видача нею Свідоцтва про хворобу №2025-0613-1409-4690-7 від 13.06.2025 де встановлено причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.
Зокрема, висновком ВЛК оформленого протоколом від 14.06.2025 № 2025-0614-0906-4352-3 захворювання позивача «Хронічний вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт з переважним ураженням L5-S1 корінців праворуч при помірному порушенні функції. Венозна ангіома семіовального центру правої півкулі головного мозку з дисциркуляторною енцефалопатією ІІ ст. у вигляді правобічної пірамідної недостатності, вестибуло-атактичног, цефалічного, псевдоастенічного синдромів при помірному порушенні функції. Ускладнений остеохондроз поперекового відділу хребта, антелістез LS, кили LS-S1 МХД, лікований оперативно: 06.03.2025 - у вигляді міжілового опорадезу кейджем на рівні L5-S1, наявність системи транспедикулярної фіксації (4 гвинти) та міжтілового кейджу на рівні LS-S1 після транспедикулярного спондилодезу» зазначено у причинно – наслідковому зв`язку - як "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
Позивач не погоджується із висновком ВЛК в частині причинного зв`язку захворювання «Захворювання, Так, пов`язане з проходженням військової служби», оскільки вважає, що надані ним документи щодо його участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України та медичні документи є підставою для прийняття постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання, як такого, що пов`язане із захистом Батьківщини.
Позивачем було долучено до справи також медичні документи довідка ВЛК від 14.12.2022 №3/1653 та картка щодо проходження медичного огляду, обстеження 07.12.2022 та визнання його придатним до військової служби, записи лікаря – травматолога за 10.12.2024, виписка із медичної картки від 26.05.2026. Відповідно надані документи позивачем засвідчують спірний діагноз встановлений за черговим оглядом лікарем неврологом, травматологом.
При цьому, як свідчать матеріали справи, позивачем не оскаржується постанова ВЛК щодо її відповідності критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України.
Частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові від 10.02.2022 у справі № 160/7153/20 Верховний Суд наголосив, що перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду.
Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постановах від 13.06.2018 у справі № 806/526/16, від 12.02.2021 у справі № 820/5570/16, від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 про те, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду суду, суд не має права надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів - членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідженні медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Отже, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Водночас, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність в межах дотримання процедури прийняття таких.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2025 у справі № 160/31586/23 та від 25.09.2025 у справі № 480/13255/23.
Суд зазначає, що основною підставою для встановлення причинного зв`язку є виключно медичні документи, які достеменно підтверджують факт отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини або в інших передбачених випадках.
Суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суд не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки критеріями.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства є контроль легальності.
Таким чином, суд вважає, що зобов`язуючи ЦВЛК внести зміни у визначення причинного зв`язку спірних захворювань позивача шляхом зазначення заявленого позивачем "Захворювання, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини", суд не вправі перебирати на себе повноваження ЦВЛК ЗСУ, що є підставою для відмови у задоволенні позову.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частин 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Ураховуючи встановлені обставини спірних правовідносин у розрізі нормативно-правових актів, якими їх врегульовано, висновки Верховного Суду щодо порядку їх застосування, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Решта доводів висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).
Підстави для розподілу судових витрати у суду відсутні.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:
У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І. І.