Справа № 297/1203/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року м. Берегове 
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Геревич Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та інспектора Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Молнара Томаша Йосиповича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі за ч. 4 ст. 126 КУпАП,
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та інспектора Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Молнара Томаша Йосиповича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 07034713 від 16.04.2026 року про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та закриття провадження у справі.
Позов мотивовано тим, що 16 квітня 2026 року поліцейським Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА07034713, за ч.?4 ст.?126 КУпАП. Підставою для винесення постанови працівник поліції зазначив, нібито, факт керування позивачем транспортним засобом без посвідчення водія, оскільки останній був позбавлений права керування рішенням Берегівського районного суду від 14.11.2025 року у справі №?297/1661/25. 
З вказаним рішенням позивач не погоджується з огляду на наступне. 
16 квітня 2026 року після початку руху з місця зупинки, що знаходиться неподалік його місця проживання у м.?Берегове, площа Ференца Ракоці, 2/27, його було зупинено працівниками поліції для перевірки документів. 
Під час перевірки вони встановили, що 17 травня 2025 року щодо позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №?333018 за ч.?1 ст.?130 КУпАП, а рішенням Берегівського районного суду від 14.11.2025 року позивача визнано винним та позбавлено права керування транспортним засобом строком на один рік. Однак зазначене рішення не набуло законної сили, оскільки позивачем подано апеляційну скаргу. 
Про існування апеляційної скарги позивач повідомив працівників поліції, проте вони проігнорували даний факт. 
Розгляд апеляційної скарги був призначений на 10 квітня 2026 року, однак постанова апеляційного суду станом на 16 квітня 2026 року ще не була виготовлена, а остаточне рішення залишалося невідомим. 
Таким чином, працівники поліції не мали достовірних даних про набрання законної сили рішенням суду першої інстанції, а тому винесена постанова є передчасною та необґрунтованою, оскільки базується виключно на рішенні, яке не набуло законної сили.
18 травня 2026 року від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що поліцейським було складено постанову серії ЕНА №?7034713 від 16.04.2026 року щодо позивача ОСОБА_1 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.?4 ст.?126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20?400 гривень. 
Постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 14.11.2025 року у справі №?297/1661/25 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.?1 ст.?130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17?000 гривень із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.
У процесі моніторингу ЄДРСР 30.12.2025 року працівниками поліції встановлено, що постанова Берегівського районного суду від 14.11.2025 року у справі №?297/1661/25 набрала законної сили ще 25.11.2025 року. 
Відповідно до Методичних рекомендацій, поліцейські секторів адміністративної практики або уповноважені посадові особи територіальних підрозділів поліції, які мають повний доступ до відповідних інформаційних ресурсів, у тому числі ЄДРСР, вносять відомості до комунікаційної системи ІПНП, зокрема до інформаційної підсистеми «Адмінпрактика».
Таким чином, постанова за ч.?4 ст.?126 КУпАП була складена поліцейським законно, з урахуванням даних, внесених до ІПНП на підставі інформації з ЄДРСР та постанови Берегівського районного суду від 14.11.2025 року, яка набрала законної сили 25.11.2025 року. 
Враховуючи наявні відеодокази з нагрудної камери поліцейського та зазначені дані, відповідач вважає, що у поліцейського існували належні правові підстави для винесення постанови, яка є предметом оскарження у даному провадженні. 
У зв`язку з наведеним представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі (а.с.?41–47).
Позивач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Попович Ш.О. у судовому засіданні підтримали позов з підстав, наведених у ньому.
Відповідачі представник ГУНП в Закарпатській області та інспектор Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області Молнар Т.Й. в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляд справи були належно повідомлені. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 07034713 від 16.04.2026 року інспектором Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Молнаром Т.Й. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 400 гривень (а.с. 15-16, 30).
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що останній керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі постанови Берегівського районного суду Закарпатської області від 14.11.2025 року у справі № 297/1661/25.
Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Разом з тим, для наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, обов`язковою умовою є набрання законної сили судовим рішенням про позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки лише після цього особа вважається такою, що позбавлена відповідного права.
Судом встановлено, що постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 14.11.2025 року у справі № 297/1661/25 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с. 5-7).
Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи та доводів позивача, вказана постанова була оскаржена в апеляційному порядку, а розгляд апеляційної скарги був призначений на 10.04.2026 року (а.с. 14).
Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 321 цього Кодексу.
Відтак твердження відповідача про те, що постанова Берегівського районного суду Закарпатської області від 14.11.2025 року набрала законної сили 25.11.2025 року, не узгоджується з фактом її апеляційного оскарження позивачем.
Крім того, з листа керівника апарату Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.05.2026 року вбачається, що 26.11.2025 року у зв?язку з поданою апеляційною скаргою справу направлено до Закарпатського апеляційного суду. 09.12.2025 року старшим інспектором Ковтун В.В. в КП «Д-3» помилково було проставлено відмітку про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення набрала законної сили 25.11.2025 року. 16.01.2026 року старшим інспектором Пастуховою К.Є. відмітку «Дата набрання законної сили» було знято у зв?язку з тим, що справа перебуває на розгляді в Закарпатському апеляційному суді. Станом на 19.05.2026 справа № 297/1661/25 до Берегівського районного суду не поверталася.
Водночас вказана обставина не може бути самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП без належної перевірки факту завершення апеляційного перегляду та набрання судовим рішенням законної сили у встановленому законом порядку.
Отже, станом на дату винесення оскаржуваної постанови 16.04.2026 року у відповідача були відсутні належні та беззаперечні докази того, що рішення про позбавлення позивача права керування транспортними засобами набрало законної сили, оскільки апеляційний перегляд справи до сих пір не завершився.
Саме по собі внесення інформації до інформаційної підсистеми ІПНП «Адмінпрактика» на підставі відомостей із Єдиного державного реєстру судових рішень не може бути достатньою та безумовною підставою для висновку про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, якщо існують об`єктивні дані про апеляційне оскарження відповідного судового рішення.
Стаття 251 КУпАП вказує на те, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.
Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що станом на 16.04.2026 року позивач був у встановленому законом порядку позбавлений права керування транспортними засобами, а тому в його діях був відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови про адміністративне правопорушення порушено норми чинних нормативно-правових актів, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП не доведена, а дії суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірними, постанова складена відносно нього є незаконною і підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд
вирішив:
Позов ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Ференца Ракоці, 13, код ЄДРПОУ: 40108913, та інспектора Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Молнара Томаша Йосиповича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі за ч. 4 ст. 126 КУпАП – задовольнити. 
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 07034713 від 16.04.2026 року відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. 

Суддя:	  	Лайош ГАЛ