ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2026 р. 	Справа № 646/12083/16-а	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Основ`янського районного суду міста Харкова від 06.03.2026, головуючий суддя І інстанції: Шиховцова А.О., м. Харків, по справі № 646/12083/16-а
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області   
про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.11.2016 року (справа № 646/12083/16-а, провадження № 2-а/646/215/2016) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» протиправними.
Визнано рішення Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова від 14.11.2016 року щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» незаконним.
Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова від 14.11.2016 року щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії за вислугою років.
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , пенсію за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», з 14.11.2016 року, виходячи з розрахунку 90% від місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи відповідно до довідки Генеральної прокуратури України про заробітну плату від 01.11.2016 року № 18-1548зп без обмежень її максимального розміру, встановленого діючим законодавством.
Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у Червонозаводському районі міста Харкова (ідентифікаційний код 22682342, місцезнаходження: м.Харків, вул.Гольдбергівська, 15) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.
23.02.2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення та заміну сторони виконавчого провадження, в якій просив:
-замінити боржника - управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова (адреса місцезнаходження: Харківська область, м. Харків, вул. Гольдбергівська, 15; код ЄДРПОУ: 22682342) у виконавчому провадженні на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса місцезнаходження: пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх, Харків, Харківська область, 61022; код ЄДРПОУ: 14099344);
-змінити спосіб та порядок виконання рішення суду у адміністративній справі 646/12083/16-а з: «зобов`язати відповідача при виконанні судового рішення провести перерахунок призначеної пенсії позивачу» на: «стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену заборгованість по пенсії за встановлений період»;
-стягнути з Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) невиплачену заборгованість з пенсії за період з 01.01.2022 по 01.01.2026 у розмірі 1 279 104,18 грн. (один мільйон двісті сімдесят дев`ять тисяч сто чотири гривні 18 копійок).
Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 06.03.2026 року, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області, про зміну способу і порядку виконання рішення суду.
Призначено заяву ОСОБА_1 в частині вимог про встановлення чи зміну способу і порядку виконання судового рішення до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 17 березня 2026 року о 10:20 год. у приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова за адресою: м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні, 36, 3 під`їзд, каб. 304.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області 10-денний строк з дня отримання цієї ухвали для подання заперечення щодо поданої заявив частині вимог про зміну способу і порядку виконання судового рішення (за наявності).
Копію ухвали невідкладно надіслано учасникам справи.
В частині вимог заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області про заміну сторони виконавчого провадження - відмовлено у відкритті провадження.
Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Основ`янського районного суду міста Харкова від 06.03.2026 року в частині відмови у відкритті провадження за заявою стягувача щодо заміни сторони виконавчого провадження у справі №646/12083/16-а та справу № 646/12083/16-а за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження направити для продовження судового розгляду до Основ`янського районного суду міста Харкова.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що питання розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження урегульовано статтею 379 КАС України, згідно до вимог якої, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, зокрема, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участю, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відмовивши у відкритті провадження в частині вимог заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що в провадженні Основ`янського районного суду міста Харкова є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно зі ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.15 Закону № 1404-VIII, сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.
Частиною 5 ст.15 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Порядок заміни сторони виконавчого провадження визначено ст. 379 КАС України.
У відповідності до положень ч. 1 ст.379 КАС України, разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Згідно з ч. 2 ст. 379 КАС України, суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Так, звернувшись з заявою про зміну порядку і способу виконання судового рішення, позивач, між іншим, просив замінити боржника - управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова (адреса місцезнаходження: Харківська область, м. Харків, вул. Гольдбергівська, 15; код ЄДРПОУ: 22682342) у виконавчому провадженні на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса місцезнаходження: пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх, Харків, Харківська область, 61022; код ЄДРПОУ: 14099344).
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №2а/0612/649/11, від 03.05.2018 у справі №2-а-1864/10, від 13.12.2018 у справі №2-а-1710/11, від 29.01.2020 у справі №815/1303/17, і Суд не вбачає підстав для відступу від неї.
При прийнятті до розгляду заяви, судом першої інстанції встановлено, що із комп`ютерної програми «Д-3» Основ`янського районного суду міста Харкова, що 23.07.2025 у провадження судді Сіренко Ю.Ю. надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просив суд замінити боржника - управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова (адреса місцезнаходження: Харківська область, м. Харків, вул.Гольдбергівська, 15; код ЄДРПОУ: 22682342) у виконавчому провадженні на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса місцезнаходження: пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх, Харків, Харківська область, 61022; код ЄДРПОУ: 14099344). 
Справі присвоєно номер 646/12083/16-а, № провадження 6-а/646/3/2026. 
Наведені обставини позивач підтверджує у своїй апеляційній скарзі.
Ухвала за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.07.2025 року суддею не постановлена.
Тобто, сторони, предмет і підстави однієї з вимог заяви аналогічні адміністративній справі №646/12083/16-а, № провадження 6-а/646/3/2026.
Отже, за висновками суду першої інстанції у провадженні Основ`янського районного суду міста Харкова є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
З огляду на наведені вище обставини, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 було подано аналогічну заяву раніше поданій заяві від 23.07.2025 року про заміну боржника - управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова у виконавчому провадженні на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Станом на час перегляду судом апеляційної інстанції апеляційної скарги на ухвалу Основ`янського районного суду м. Харкова від 06.03.2026 року, заяву від 23.07.2025 року про заміну сторони виконавчого провадження було розглянуто.
Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 04.06.2026 року, заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження з виконання постанови Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.11.2016 р. у справі №2-а/646/215/2016 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено та замінено боржника по справі №2-а/646/215/2016 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити певні дії - на його правонаступника Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області.
Тобто, право на заміну боржника позивачем реалізовано.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Відтак, враховуючи наявність заяви про заміну боржника від 23.07.2025 року, яку станом на час подання аналогічної заяви 20.02.2026 року, не було вирішено, суд першої інстанції правомірно відмовив у відкритті провадження за такою ж заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
Посилання позивача в своїй апеляційній скарзі на постанову Великої Палати Верховного Суду від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, колегія суддів відхиляє, оскільки правові висновки наведеного рішення не є релевантними при розгляді заяви про заміну сторони виконавчого провадження у даній справі №646/12083/16-а, оскільки у судовому рішенні Великою Палатою Верховного Суду вирішувалось питання щодо можливості розгляду вимог заявника, які вже були предметом розгляду та за результатами якого суд відмовив у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, а також спірні правовідносини виникли з підстав застосування норм процесуального права в межах цивільного судочинства.
Окрім того, посилання позивача на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425, колегія суддів також не приймає, оскільки судовим рішенням сформована правова позиція у застосуванні процесуальних норм у спорах господарської та цивільної юрисдикції, а також рішення прийнято за інших фактичних обставин та стосувалось можливості заміни сторони виконавчого провадження після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні.
Так, ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України" (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Основ`янського районного суду міста Харкова від 06.03.2026 по справі № 646/12083/16-а - в частині відмови у відкритті провадження стосовно заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	Т.С. Перцова   С.П. Жигилій