Справа № 991/9021/25
Провадження 2/991/33/25

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд колегією в складі:
головуючої судді     Чернової О.В.,
суддів       Крикливої Т.Г., Ткаченка О.В.
за участю секретаря судового засідання  Лаврук Н.Р.,
представника позивача    прокурора Савицького С.М.,
представника відповідача ОСОБА_1   адвоката Наїдка Л.В.,
за результатами розгляду у підготовчому засіданні клопотання представника відповідача  ОСОБА_1 - адвоката Наїдка Л.В., про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою Держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до  ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави,
ВСТАНОВИВ:
I. Історія провадження
03.09.2025 Держава Україна в особі прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - Позивач) звернулась до Вищого антикорупційного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про: 
(1) визнання необґрунтованими активів:
- житлового будинку, загальною площею 236.8 м. кв., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 590081632214;
- земельної ділянки, кадастровий номер: 322148301:01:009:0636, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 590214232214, площа: 0.12 га,
(2) стягнення в дохід Держави Україна майна, яке належало на праві власності ОСОБА_3 :
- житлового будинку, загальною площею 236.8 м. кв., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 590081632214;
- земельної ділянки, кадастровий номер: 322148301:01:009:0636, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 590214232214, площа: 0.12 га.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2025 вказану позовну заяву передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючого судді Чернової О.В., суддів Крикливої Т.В. та Ткаченка О.В.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 05.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 27.03.2026 залучено до участі у цій цивільній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_2 
29.10.2025 через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Наїдка Л.В., надійшло клопотання про зупинення провадження у цій цивільній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 991/4218/25, що розглядається у порядку кримінального судочинства.
ІI. Обґрунтування заявленого клопотання про зупинення провадження у справі
В обґрунтування заявленого клопотання представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Наїдко Л.В., зазначив, що станом на день звернення з вказаним клопотанням у Вищому антикорупційному суді у порядку кримінального судочинства здійснюється розгляд справи № 991/4218/25 (провадження № 1-кс/991/4608/25) у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52024000000000356 від 11.07.2024, стосовно ОСОБА_1 , що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366-2 Кримінального кодексу України (далі - КК України).
Повідомив, що в межах вказаної кримінальної справи розглядаються обставини щодо обвинувачення ОСОБА_1 в тому, що він, будучи суб`єктом декларування, в порушення вимог законодавства та діючи умисно, вніс завідомо недостовірні відомості у поданій декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021, 2022 та 2023 роки, а саме у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» не відобразив відомості про об`єкти нерухомості, щодо яких він з 12.05.2020 нібито набув право користування, а з 25.09.2020 нібито отримав можливість опосередковано вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними, а саме щодо: 
- житлового будинку, загальною площею 236,8 м. кв., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 
- земельної ділянки площею 0,12 га, кадастровий номер: 3221483301:01:009:0636. 
Тобто, за твердженнями представника Відповідача, у межах цієї цивільної справи № 991/9021/25 та в межах кримінальної справи № 991/4218/25 розглядаються питання щодо одних і тих же об`єктів нерухомості.
При цьому, підставою позову у цивільній справі є те, що вказані об`єкти нерухомості є необґрунтованими із огляду на нібито «заниження» їх вартості під час купівлі-продажу, тоді як обвинувачення у кримінальній справі полягає у нібито умисному недекларуванні відповідних об`єктів нерухомості, які мали б бути обов`язково задекларовані. 
На переконання представника Відповідача, питання встановлення достовірних відомостей щодо вартості відповідного майна здійснюватиметься саме у межах вказаної кримінальної справи, зміст вироку у якій безпосередньо впливає на розгляд даної цивільної справи, адже ці справи стосуються однакового ключового для обох справ питання - встановлення дійсної (достовірної, реальної) вартості об`єктів нерухомості.
Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Наїдко Л.В., зазначив, що у межах кримінального процесу вину особи зобов`язана довести сторона обвинувачення, а обов`язковими для суду є, зокрема, ті обставини/факти, які встановлені в інших судових рішеннях та мають преюдиційне значення, а відтак у разі ухвалення судом рішення у цій цивільній справі, суд матиме обов`язок врахувати відповідні факти при розгляді кримінальної справи № 991/4218/25.
Також представник відповідача стверджував, що позов у цій цивільній справі подано з метою фактичного «перекладення» прокурором свого обов`язку доведення вини у межах кримінального провадження, а обставини/факти, які можуть бути встановлені у цій цивільній справи, прокурор має намір використати у межах кримінального провадження, фактично звільнивши себе від обов`язку доведення вини.
На переконання представника відповідача, зупиненню підлягає провадження саме у цивільній справі з огляду на об`єктивну неможливість розгляду цієї цивільної справи до вирішення кримінальної справи, оскільки рішення суду у цій справі встановлюватиме обставини/факти, що матимуть преюдиційне значення та які впливатимуть на збирання та оцінку доказів у межах іншої справи. 
З огляду на вказане, з метою виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі (але мають значення для нього), представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Наїдко Л.В., просив відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України зупинити провадження у цій цивільній справі до набрання законної сили судовим рішенням у іншій справі № 991/4218/25, що розглядається у порядку кримінального судочинства.
IІІ. Позиція учасників підготовчого засідання
(1) У підготовчому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Наїдко Л.В., підтримав заявлене ним клопотання з підстав, викладених у ньому. Додатково зазначив, що в обох справах (цивільній та кримінальній) досліджуються одні й ті самі об`єкти та їх вартість. У цивільній справі підставою позову є заниження вартості (1,5 млн грн за договором проти реальних 3,2 млн грн), а в кримінальній справі прокурор має довести те саме для встановлення порогу відповідальності. Подавши цей позов, прокурор намагається перекласти тягар доказування на відповідача та використати у кримінальному провадженні встановлені у межах цієї цивільної справи обставини. 
Відтак, на переконання представника Відповідача, з огляду на пов`язаність справ, розгляд провадження у цій справі підлягає зупиненню.
Відповідач ОСОБА_1 у підготовче засідання 06.05.2026 не з`явився, суд з огляду на участь його представника, відповідно до приписів п.4 ч.3ст.223 ЦПК України постановив проводити підготовче засідання за відсутності відповідача. 
(2) Представник позивача, прокурор Савицький С.М., заперечував проти задоволення вказаного клопотання. Зазначив, що згідно з Конституцією України, особу не можна двічі притягати до відповідальності одного виду за одне діяння, втім у цьому випадку різні види відповідальності. Рішення в інших юрисдикціях не мають преюдиційного значення для кримінального суду і в кожному провадженні своя процедура доказування. Окрім того, зазначив також, що жодною нормою ЦПК України не передбачений обов`язок зупинення цивільної справи у зв`язку з наявністю кримінальної справи. 
(3) Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_2 27.04.2026 надійшли пояснення третьої особи, у яких остання зокрема просила суд здійснювати розгляд цієї справи за її відсутності. 
ІV. Мотиви та оцінка суду
Дослідивши зміст клопотання про зупинення провадження у справі, заслухавши доводи представників сторін, суд дійшов таких висновків.
Статтею 251 ЦПК України визначені випадки, за яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі. Так, згідно з п. 6 ч. 1 вказаної статті, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Тлумачення п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: (1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; (2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення (постанова Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 761/33089/20).
Необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.
Метою зупинення провадження у справі згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. 
Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. 
З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. 
Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. 
Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі № 357/10397/19).
Згідно з пунктом 7 статті 82 ЦПК України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. 
Одночасно з цим, згідно з ч. 1 ст. 90 КПК України, преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів, має виключно рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Предметом спору у вказаній цивільній справі є майно, яке належало на праві власності ОСОБА_3 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (яке, за твердженням Позивача, було набуто за дорученням ОСОБА_1 , який може прямо чи опосередковано вчиняти щодо Активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними) - (1) житловий будинок, загальною площею 236.8 м. кв., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 590081632214; та (2) земельна ділянка, кадастровий номер: 322148301:01:009:0636, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 590214232214, площа: 0.12 га, обґрунтованість набуття яких вирішується судом.
У той же час, з аналізу доданих до клопотання матеріалів вбачається існування кримінального провадження № 52024000000000356 від 11.07.2024, у якому обвинуваченим є відповідач у межах цієї цивільної справи - ОСОБА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України, у тому, що він, будучи суб`єктом декларування, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», діючи умисно, вніс завідомо недостовірні відомості у поданій декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, а саме у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» не відобразив відомості про об`єкти, щодо яких він з 12.05.2020 набув право користування, а з 25.09.2020 отримав можливість опосередковано вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними - (1) житловий будинок та (2) земельна ділянка, обґрунтованість набуття яких вирішується судом у межах цієї цивільної справи. За обвинуваченням, вартість вказаних об`єктів нерухомості відповідно до договору склала на загальну суму 1 517 618 грн, а фактично сплачена сума, з урахуванням попередньої оренди, становила щонайменше 122 000 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні до долару США становило 3 294 000 грн. За твердженнями сторони обвинувачення, відомості, у деклараціях особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції» за 2021, 2022 та 2023 рік, відрізняються від достовірних на загальну суму 1 517 618 грн, тобто щонайменше в 501 прожитковий мінімум для працездатних осіб.
Відтак, у межах цієї цивільної справи суд досліджує питання наявності/відсутності ознак необґрунтованості активів, зокрема співвідношення вартості набутого майна та законних доходів особи. 
Натомість у кримінальному провадженні підлягають встановленню обставини щодо факту недекларування активів, що охоплює інший склад правопорушення, інші елементи об`єктивної сторони та інший стандарт доказування. Таким чином, навіть якщо в обох справах фігурують одні й ті самі об`єкти нерухомості, юридично значимі обставини, які підлягають встановленню, не є абсолютно тотожними.
Таким чином, на переконання суду, предмет доказування у цих провадженнях є різним, що свідчить про відсутність пов`язаності вказаних справ.
Суд також враховує, що підставами для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи (кримінального провадження) та припущення про те, що рішення (вирок) в ній має значення для цієї справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи. 
У той же час, вартість майна, про необхідність встановлення якої в межах кримінального провадження зазначає сторона Відповідача, як доказовий елемент може бути встановлена судом у межах цього провадження на підставі належних і допустимих доказів, без необхідності очікування висновків, які можуть бути отримані у кримінальному провадженні, і навпаки, з урахуванням встановлення різних предметів доказування у межах вказаних проваджень. 
Відтак, з огляду на вказане, сам по собі факт можливого встановлення вартості майна в одному з вказаних проваджень (кримінальному чи цивільному) не створює преюдиційності для іншої справи, а відповідно висновки суду щодо вартості відповідних об`єктів не матимуть обов`язкового характеру для суду, що розглядає відповідне провадження іншого виду судочинства.
Вказане свідчить про відсутність об`єктивної неможливості розгляду справи по суті, необхідної для застосування п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.
Окрім того, суд також враховує, що преюдиційне значення можуть мати лише обставини, встановлені рішенням (вироком) суду, який набрав законної сили, у межах визначених законом. 
Станом на час розгляду цього клопотання у вказаному цивільному та кримінальному провадженнях відсутнє кінцеве судове рішення у справі (вирок/рішення суду), а тому посилання сторони відповідачів на потенційні результати кримінального провадження є передчасними та ґрунтуються на припущеннях. Більше того, з доданих до клопотання матеріалів неможливо встановити стадію, на якій перебуває вказане кримінальне провадження та чи перебуває воно на розгляді у суді, з огляду на ухвалення рішення судом першої інстанції про повернення обвинувального акта. Сама по собі реєстрація відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР та завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні не є підставою для зупинення провадження у цивільній справі.

V. Висновки суду щодо клопотання про зупинення провадження у справі
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що між вказаними цивільним та кримінальним провадженнями відсутній преюдиційний зв`язок, а обставини, які підлягають встановленню у вказаних провадженнях, можуть бути з`ясовані відповідним судом самостійно в межах кожного з проваджень. 
Окрім того, суд також звертає увагу і на те, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу.
У зв`язку з викладеним вище, суд не вбачає підстав для зупинення провадження, та відмовляє у задоволенні клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 189, 197, 200, 251, 255, 259-261, 352, 353 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. У задоволенні клопотання представника відповідача  ОСОБА_1 - адвоката Наїдка Л.В., про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою Держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави - відмовити.
2. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.
Повна ухвала складена 18 травня 2026 року.

Головуючий суддя          О.В. Чернова

Судді           Т.Г. Криклива

О.В. Ткаченко