Справа № 748/477/26 	Головуючий у 1 інстанції Майборода С. М. 	
Провадження № 33/4823/460/26 	  	
Категорія - ст. 124 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційнийсуд у складі: судді Мазура С.А.,

за участі: особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Рябініна Д.Д. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Рябініна Д.Д. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 березня 2026 року, 

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП) та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору.
Судом першої інстанції встановлено, що 26 липня 2023 року о 21 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 на 121 км автодороги М-01 «Київ - Чернігів - Нові Яриловичі», Чернігівського району, Чернігівської області, на відстані 173 км до повороту на с. Скоринець, керував транспортним засобом марки Fiat Ducato д.н.з. НОМЕР_1 та у разі виникнення небезпеки для руху, не вжив всіх заходів аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив зіткнення із вантажним автомобілем марки Renault Magnum 440 д.н.з. НОМЕР_2 із напівпричепом Benalu Т34С-1 д.н.з. НОМЕР_3 , який виїхав на автодорогу М-01 зі сторони с. Скоринець та виконував маневр розвороту. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.3 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, власникам транспортних засобів завдано матеріальних збитків, водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.
Не погодившисьіз рішенням суду, захисник Пузирного О.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки оскаржувану постанову було отримано лише 07.04.2026 року, постанову районного суду скасувати, закривши провадження в адміністративній справі на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог, не оспорюючи фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди зазначає про те, щоза фактом скоєння ДТП було порушене кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та постановою слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області від 14.01.2026 року вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, оскільки не встановлено отримання тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, внаслідок чого ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Водночас ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.03.2026 постанова слідчого про закриття кримінального провадження була скасована, а досудове розслідування по вказаному факту дорожньо-транспортної пригоди триває, тому вважає, що на підставі п.6 ст. 247 КУпАП адміністративне провадження за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
Заслухавши пояснення захисника Рябініна Д.Д. та особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення, апеляційний суд задовольняє з огляду на таке.
З оскаржуваної постанови убачається, що ОСОБА_1 не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції.
При цьому, у матеріалах справи відсутні відомості про отримання особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови від 10.03.2026, у зв`язку з чим, викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження доводи про те, що представник апелянта ознайомився зі змістом оскаржуваної постанови лише 07.04.2026 є не спростованими, а тому заслуговують на увагу.
Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу поважними, а відтак, строк на апеляційне оскарження поновлюється.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, наявні в матеріалах провадження.
Щодо закриття провадження за п. 6 ст. 247 КУпАП, то вказане твердження не ґрунтується на вимогах чинного закону.
Так, за змістом ст. ст. 254, 257 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який складається про вчинене правопорушення та надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.
За результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), уповноважені розглядати справу про адміністративне правопорушення виносить одну з постанов, передбачених ст. 284 КУпАП.
Серед інших рішень, передбачених ст. 284 КУпАП суддя районного суду може винести постанову про закриття справи.
Проте у цьому провадженні немає підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , зокрема, й на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП, оскільки акт, яким встановлено адміністративну відповідальність за ст. 124 КУпАП не скасовано, а наявність відкритого кримінального провадження за відсутності даних про наявність повідомлення про підозру особі у вказаному кримінальному провадженні по даному факту не виключає адміністративної відповідальності за скоєння ДТП.
Кримінальним кодексом України передбачено відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, зокрема, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження (ч. 1 ст. 286 КК України).
Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (ст. 124 КУпАП).
При вирішенні питання чи є порушення принципу «nonbisinidem», тобто, бути притягненим двічі до юридичної відповідальності, зокрема, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, слід мати на увазі, що кримінальне провадження стосується саме наслідків у виді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що не передбачає норма ст. 124 КУпАП, а тому відсутнє порушення ст. 61 Конституції України та ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Такі висновки узгоджуються із постановою ККС ВС від 02.10.2018 року у справі № 369/2124/15-к (провадження № 51-2978 км 18).
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника Рябініна Д.Д. в інтересах ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 березня 2026 року, є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,- 

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу захисника Рябініна Д.Д. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 березня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124КУпАП -без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	С. А. Мазур