Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)
03.06.2026  	Справа №607/4477/26 Провадження №2/607/3648/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,
за участю секретаря судового засідання Козак О.Є., представника позивача Гладчука І.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Козівської селищної ради Тернопільської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про позбавлення батьківських прав, –

ВСТАНОВИВ:
27.02.2026 Козівська селищна рада Тернопільської області в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_1 , в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позов обґрунтовано тим, що на обліку служби у справах дітей Козівської селищної ради Тернопільської області перебувають діти, які залишилися без батьківського піклування: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти прибули на територію Козівської ТГ з м. Тернопіль. Діти разом з матір?ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Сім?я ОСОБА_1 потрапила в поле зору служби у справах дітей управління сім?ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради у червні 2022 року. У квартирі, де проживає матір з дітьми виявлено антисанітарний стан, члени родини схильні до вживання алкоголю. 08.08.2022 року дітей взято на облік служби у справах дітей управління сім?ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах з підстави - ухилення матері від виконання батьківських обов?язків. Неповнолітній ОСОБА_2 проживає у селищі Козова з листопада 2022 року. Хлопець проживав з батьком та бабусею.
З початку 2024 року мати дітей - ОСОБА_1 почала зловживати алкоголем, не приділяла уваги вихованню дітей, не реагувала на зауваження працівників служби у справах дітей чи соціальної служби, проходила лікування від алкогольної залежності, однак і після лікування продовжила вживати алкоголь та не приділяти належної уваги дітям. У ході проведення профілактичних рейдів у квартирі було неприбрано, діти голодні, з боку матері відсутній будь-який нагляд за дітьми.
Часто під час візитів у сім?ю ОСОБА_6 , мати перебувала у стані алкогольного сп?яніння (за зовнішніми ознаками). З боку матері відсутній будь-який нагляд за дітьми. Складено акт рівня безпеки дітей та прийнято рішення про влаштування дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації.
На засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради двічі слухалося питання про повернення дітей на виховання та спільне проживання з матір?ю.
ОСОБА_1 була працевлаштованою у ТзОВ «АТБ-Маркет» на посаді продавця-консультанта. Мати дещо покращила житлово-побутові умови, придбала необхідні меблі. У помешканні були наявні продукти харчування, дитячий одяг та взуття відповідно до сезону та віку. Проте, у серпні 2025 року відповідачка втратила роботу, перестала приділяти увагу своїм дітям, почала пиячити, на тривалий час залишала дітей на родичів, зовсім не цікавилась ними.
Батько дітей - ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідно до наказу служби у справах дітей управління сім?ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради від 28.11.2025 року N? 238 дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 тимчасово влаштовано до ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 . 
З часу проживання дітей на території Козівської громади мати жодного разу їх не провідувала, не телефонувала (зі слів ОСОБА_10 ). Одночасно, ОСОБА_6 в службу у справах дітей Козівської селищної ради з питання виховання дітей чи повернення їх на спільне проживання з матір?ю не зверталася. У спілкуванні з дітьми стало відомо, що мати часто залишала дітей удома самих, без нагляду дорослих, що створювало загрозу життю, здоров?ю та безпеці дітей і свідчить про неналежне виконання матір?ю батьківських обов?язків. Зараз діти проживають у бабусі. Яка забезпечує їм відповідні умови проживання, догляд, харчування та задоволення основних потреб. Матір участі у навчанні і вихованні дітей не бере.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.03.2026 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 02.04.2026 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав з підстав, викладених у ній, просив позовні вимоги задовольнити, щодо постановлення заочного рішення не заперечив. 
Відповідачка до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзиву на позов від відповідачки не надходило. За вказаних обставин суд доходить переконання, що згідно з частиною четвертою статті 223, статті 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Представник третьої особи - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити.
Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.
Суд встановив, що ОСОБА_1 є матір`ю дітей:
- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00046653126 від 23.08.2024,
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 22.07.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00046652686 від 23.08.2024,
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00027159015 від 24.07.2020.
З вказаних Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження встановлено, що батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є ОСОБА_8 (відомості про батька записані відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України). Відомості про батька ОСОБА_4 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим 12.12.2025 Козівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28 листопада 2025 року № 592, діти разом з матір?ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Сім?я ОСОБА_1 потрапила в поле зору служби у справах дітей управління сім?ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради у червні 2022 року. У квартирі, де проживає матір з дітьми виявлено антисанітарний стан, члени родини схильні до вживання алкоголю.
08.08.2022 року дітей взято на облік служби у справах дітей управління сім?ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах з підстави - ухилення матері від виконання батьківських обов?язків.
ОСОБА_2 проживав у селищі Козова з листопада 2022 року з батьком та бабусею.
З початку 2024 року мати дітей - ОСОБА_1 почала зловживати алкоголем, не приділяла уваги вихованню дітей, не реагувала на зауваження працівників служби у справах дітей чи соціальної служби, проходила лікування від алкогольної залежності, однак і після лікування продовжила вживати алкоголь та не приділяти належної уваги дітям. У ході проведення профілактичних рейдів у квартирі було неприбрано, діти голодні, з боку матері відсутній будь який нагляд за дітьми. Часто під час візитів у сім?ю
ОСОБА_6 , мати перебувала у стані алкогольного сп?яніння (за зовнішніми ознаками). З боку матері відсутній будь який нагляд за дітьми. Складено акт рівня безпеки дітей та прийнято рішення про влаштування дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації.
На засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради двічі слухалося питання про повернення дітей на виховання та спільне проживання з матір?ю.
ОСОБА_1 була працевлаштованою у ТзОВ «АТБ- Маркет» на посаді продавця-консультанта. Мати дещо покращила житлово-побутові умови, придбала необхідні меблі. У помешканні були наявні продукти харчування, дитячий одяг та взуття відповідно до сезону та віку.
Проте, у серпні 2025 року ОСОБА_11 втратила роботу, перестала приділяти увагу своїм дітям, почала пиячити, на тривалий час залишала дітей на родичів, зовсім не цікавилась ними.
19.11.2025 в службу у справах дітей управління сім?ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради звернулася ОСОБА_10 , жителька АДРЕСА_2 щодо тимчасового влаштування у її сім?ю дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Водночас, 19.11.2025 в службу у справах дітей управління сім?ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради звернулася ОСОБА_1 з заявою про те, що вона не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Відповідно до наказу служби у справах дітей управління сім?ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради від 28.11.2025 року № 238 дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 тимчасово влаштовано до ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно із наказом служби у справах дітей Козівської селищної ради № 01 від 07.01.2026, взято на облік дітей, які залишилися без батьківського піклування: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Службою у справах дітей Козівської селищної ради Тернопільського району спільно з фахівцем соціальної роботи КО «Центр надання соціальних послуг Козівської селищної ради» здійснюються візити у сім?ю ОСОБА_10 (акти обстеження умов проживання від 18.12.2025 року, від 20.01.2026 року). Встановлено, що діти мають охайний зовнішній вигляд, одяг чистий, відповідає сезону. ОСОБА_10 дбає про дітей, цікавиться успіхами дітей у навчанні. Діти забезпечені спальними місцями, куточками для вивчення уроків та гри.
Відповідно до інформації КО «Центр надання соціальних послуг Козівської селищної ради» від 22.01.2026 року № 22/01-07 «Інформація про сім?ю ОСОБА_10 » сім?я ОСОБА_10 , у якій тимчасово влаштовані діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває під соціальним супроводом відповідно до рішення Козівської селищної ради від 15.01.2026 року № 677 та наказу від 16.01.2026 року № 8-од «Про взяття на соціальний супровід сім?ї, яка опинилася у складних життєвих обставинах». Зі слів ОСОБА_10 та неповнолітнього ОСОБА_2 мама тривалий час не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться їхнім життям, станом здоров?я, потребами, не підтримує з ними зв?язок, не
телефонує, не відповідає на повідомлення дітей, матеріальної чи іншої допомоги дітям не дає. У спілкуванні з дітьми стало відомо, що мати часто залишала дітей удома самих, без нагляду дорослих, що створювало загрозу життю, здоров?ю та безпеці дітей і свідчить про неналежне виконання матір?ю батьківських обов?язків. На даний час діти проживають у бабусі, яка забезпечує їм відповідні умови проживання, догляд, харчування та задоволення основних потреб. З сім?єю проводиться відповідна соціальна робота згідно з індивідуальним планом соціального супроводу.
Відповідно до інформації КЗ Тернопільський міський центр соціальних служб від 20.01.2026 року № 27 «Про сім?ю Зазуляк ( ОСОБА_12 )» рішенням управління соціальної політики Тернопільської міської ради за № 1463116143-2025-1 від 23.10.2025 сім?я ОСОБА_1 отримувала послугу «Соціальний супровід сімей/осіб, які перебувають у складних життєвих обставинах» в комунальному закладі. Сім`ї надавались послуги згідно індивідуального плану. У зв?язку з невиконанням без поважних причин отримувачем соціальних послуг вимог визначених договором про надання соціальних послуг, 24.12.2025 прийнято рішення про припинення надання соціальних послуг сім?ї ОСОБА_12 .
Неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у 9 класі Козівського ліцею № 2 Козівської селищної ради, що підтверджується довідкою від 23.02.2026 року № 01-18/05. Відповідно до характеристики ОСОБА_2 , дитина навчається в даному закладі з 2022 року. Проявляє себе як врівноважений, комунікабельний учень. Рівень навчальних досягнень достатній-середній. До навчання ставиться відповідально, домашні завдання виконує регулярно, потребує періодичного контролю з боку педагогів. Пропускає навчальні заняття без поважної причини. Мати ОСОБА_6 участі у навчанні та вихованні дитини не бере, на батьківські збори не з?являється, з класним керівником не контактує.
Малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається в 4 класі Козівського ліцею № 2 Козівської селищної ради, що підтверджується довідкою від 23.01.2026 року № 01-18/06. Навчається в даному закладі з 8.12.2025. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня, виявляє логічне та образне мислення, має добрий загальний розвиток. Виявляє активність під час роботи, яка їй подобається. Матір участі у навчанні і вихованні дитини не бере, з класним керівником не контактує, з навчальним закладом не співпрацює.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області від 19.02.2026 року № 21 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав матері щодо дітей» затверджено висновок органу опіки та піклування про органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительку АДРЕСА_1 , щодо дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Допитані в судовому засіданні 30.04.2026 діти ОСОБА_13 та ОСОБА_14 суду пояснили, що під час спільного проживання мама зловживала алкогольними напоями, часто залишала їх самих вдома, не піклувалася про них, на даний час не спілкується з ними. Вказали, що їм краще проживати в бабусі, вона піклується про них. Хочуть, щоб маму позбавили батьківських прав.
Розглянувши справу суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із наступних підстав.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.
Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно із статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини.
Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, родини, свого народу, своєї Батьківщини, забезпечувати здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Право на виховання дитини є одним із найважливіших батьківських прав. Водночас, це право є і обов`язком.
Згідно з частинами другою, четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Підстави позбавлення батьків батьківських прав відносно їх дітей передбачені у частині першій статті 164 СК України.
Зокрема, згідно із пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (постанова Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц ).
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України).
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ятастатті 7 СК України).
Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України).
Учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів.
Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи (постанова Верховного Суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21).
Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері) так і для дитини (стаття 166 СК України).
У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що право батьків і дітей бути один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 49).
У рішенні від 30 червня 20202 року у справі «Ілля Ляпін проти росії» ЄСПЛ зауважив, що в інтересах дитини також забезпечити її розвиток у здоровому навколишньому середовищі, і батько не може мати права відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вживати таких заходів, які могти б завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини, можуть в залежності від їх характеру і серйозності, превалювати над інтересами батьків. Якщо батько не підтримує стосунків з дитиною, його можна позбавити батьківських прав, в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією.
Тобто в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1,9 Конвенції).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 09 листопада 2020 року в справі №753/9433/17 зазначено, що: «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Очевидно, що сімейні відносини мають «складний» характер, і сім`я може переживати як найкращі, так й найгірші часи. Суду завжди складно зробити висновок про те, що сімейні стосунки неможливо врятувати, і тому суд має позбавляти батьків такого шансу тільки в тому разі, якщо вони становлять реальну загрозу для благополуччя дитини.
Діти мають право на врахування їхньої думки і на те, щоб бути заслуханими з питань, що торкаються їх інтересів. Зокрема, в силу того, як із спливом часу діти стають більш зрілими і здатними сформулювати свою думку, суди повинні належним чином враховувати їх погляди і почуття, а також їх право на повагу до їхнього особистого життя. Водночас їх погляди необов`язково залишаються незмінними, і їх заперечення, яким слід надавати належного значення, необов`язково є достатніми для того, щоб превалювати над інтересами батьків, особливо щодо того, що стосується регулярного спілкування зі своєю дитиною. Вочевидь право дитини на висловлення своєї думки не потрібно тлумачити як фактичне надання дітям безумовного права вето без аналізу будь-яких інших факторів або без проведення оцінки для визначення їхніх найкращих інтересів (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2024 року в справі № 553/449/20 (провадження № 61-2701св24)).
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в позові про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.
Суд вважає доведеним той факт, що відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконує батьківські обов`язки щодо належного виховання та розвиту дітей, оскільки за час проживання з дітьми зловживала алкогольними напоями, часто залишала дітей самих вдома без нагляду, не піклувалася про них, не забезпечувала матеріально. З часу проживання дітей у бабусі в селищі Козова, ОСОБА_1 жодного разу не провідувала їх, не телефонувала, не цікавилася їх життям, здоров`ям та навчанням.
Встановлені судом обставини справи, підтверджені належними та достатніми доказами, свідчать про те, що після влаштування дітей до бабусі ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , відповідачка не вчиняла жодних дій з метою повернення дітей на спільне проживання з нею.
Отже, відповідачка свідомо не вчиняє жодних дій щодо участі у житті дітей, що з врахуванням конкретних обставин цієї справи свідчить про умисне ухилення від виховання дітей.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подав.
Суд доходить висновку, що поведінку відповідачки змінити у кращий бік неможливо.
У даному випадку найважливіші інтереси дітей, що полягають у забезпеченні їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, за своєю природою та важливістю переважають над інтересами матері, яка самоусунулася від участі у їх житті.
З врахуванням наведеного, виходячи з найкращих інтересів дітей та враховуючи їх думку щодо необхідності позбавлення матері батьківських прав, суд доходить переконання про наявність підстав для застосування до відповідачки крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
При цьому суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дітьми та побачення з ними, а також на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2021 року у справі №331/8310/15.
Крім того, враховуючи те, що позов задоволено в повному обсязі, а позивач звільнений від сплати судового збору, згідно статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 в користь держави слід стягнути 3993,6 гривень (по 1 331,8 гривень за кожну вимогу про позбавлення батьківських прав відносно однієї дитини) судового збору.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 282, 284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Козівської селищної ради Тернопільської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про позбавлення батьківських прав – задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави 3993,6 гривень судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів здати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду виготовлено 03.06.2026.

Реквізити сторін:
Позивач: Козівська селищна рада Тернопільської області, місцезнаходження: Тернопільська область, Тернопільський район, селище Козова, вул. Грушевського, 38, код ЄДРПОУ – 04525573.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Третя особа: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, місцезнаходження: бульвар Тараса Шевченка, 1, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ 43459222.

Головуючий суддя    	В. М. Позняк