ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
29 червня 2026 року 	Справа № 280/2753/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166; код ЄДРПОУ ВП: 44118663)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖСПЕЦМАШ» (69089, м. Запоріжжя, вул. Абрагама Коопа, 108-А; код ЄДРПОУ 32780116)
про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,

ВСТАНОВИВ:
31.03.2026 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі – позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖСПЕЦМАШ» (далі – відповідач), в якій позивач просить суд надати позивачу дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу відповідача за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
В обґрунтування позовних вимог контролюючий орган зазначає, що за відповідачем обліковується податковий борг із земельного податку з юридичних осіб у сумі 229 834,12 грн. Враховуючи несплату заборгованості у добровільному порядку, а також повернення без виконання платіжних інструкцій, позивач просить суд надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Ухвалою суду від 06.04.2026 відкрито провадження в адміністративній справі № 280/2753/26; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 
16.04.2026 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів (вх. № 20302).
Відповідач позов не визнав, у поданому відзиві (вх. від 30.04.2026 № 23605) послався на те, що після прийняття рішення про стягнення коштів з рахунків, контролюючий орган мав прийняти рішення про стягнення готівкових коштів, яке відповідно до пункту 95.5 статті 95 ПК України вручається платнику податків і є підставою для стягнення, чого з боку позивача зроблено не було. У задоволенні позову просить відмовити. Також, просить поновити строк на подання відзиву.
Стосовно даного строку слід зазначити, що ухвалою суду від 06.04.2026 запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати до Запорізького окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву, відповідні докази, на які він посилається при його обґрунтуванні проти наведених позивачем обставин та правових підстав позову, оформлений відповідно до положень частин другої-четвертої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України та докази надіслання (надання) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав ухвалу суду від 06.04.2026 засобами поштового зв`язку 21.04.2026. Отже, п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі ним дотримано. Відповідно, поновлення такий строк не потребує.
Від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. від 07.05.2026 № 24982, № 24985), згідно якої у даному випадку рішення про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків керівником (його заступником або уповноваженою особою) не приймалось, так як за ТОВ «ЗАПОРІЖСПЕЦМАШ» не зареєстровані реєстратори розрахункових операцій, що підтверджується витягом з ідентифікаційних даних платника.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖСПЕЦМАШ» (код ЄДРПОУ 32780116) зареєстровано в якості юридичної особи та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Запорізькій області.
Матеріалами справи підтверджується, що за відповідачем обліковувався податковий борг із земельного податку з юридичних осіб у сумі 229 834,12 грн, який виник на підставі наступного.
Так, відповідачем самостійно подано до контролюючого органу:
звітну податкову декларацію з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 24.02.2023 за 2023 рік, в якій самостійно визначено грошове зобов`язання з орендної плати у розмірі 6978,27 грн щомісяця (у грудні 6978,28 грн), проте не сплачено його за березень – грудень 2023 року;
звітну податкову декларацію з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 19.02.2024 за 2024 рік, в якій самостійно визначено грошове зобов`язання з орендної плати у розмірі 7334,16 грн щомісяця (у грудні 7334,19 грн), проте не сплачено його за січень – грудень 2024 року;
звітну податкову декларацію з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 18.02.2025 за 2025 рік, в якій самостійно визначено грошове зобов`язання з орендної плати у розмірі 7815,66 грн щомісяця (у грудні 7815,70 грн), проте не сплачено його за січень – жовтень 2025 року.
Пунктом 46.1 ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.
Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 49.1 ст. 49 Кодексу). 
Згідно з п. 56.11 ст. 56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Тобто, сума податкових зобов`язань, визначена відповідачем самостійно у вищевказаних податкових деклараціях, не є спірною.
Відповідно до п. 288.7 ст. 288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
Пунктом 287.3 статті 287 ПК України визначено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Однак, суми податкових зобов`язань, визначені відповідачем самостійно у вищевказаних податкових деклараціях, у встановлені строки сплачено частково (в сумі 6477,19 грн).
Крім того, на підставі ст. 129 ПК України відповідачу нараховано пеню, несплачений залишок якої складає 362,05 грн.
У відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України заборгованість із земельного податку з юридичних осіб у сумі 229 834,12 грн вважається податковим боргом.
31.05.2023 податковий орган сформував та направив товариству податкову вимогу форми «Ю» № 0001054-1305-0801 на загальну суму 70 388,43 грн. Вимогу отримано відповідачем 06.06.2023, про що свідчить підпис уповноваженої особи на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення; зазначену у вимозі суму не погашено.
Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
01.06.2023 уповноваженою особою ГУ ДПС у Запорізькій області Павлих О.М., відповідно до ст. 89 ПК України ухвалено рішення № 675/08-01-13-05-14 про опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖСПЕЦМАШ» (ЄДРПОУ 32780116) у податкову заставу.
На підставі зазначеного рішення податковим керуючим Доленко К.В. складено акт опису майна від 16.12.2024 № 1850/08-01-13-02-15. Акт направлено відповідачу та отримано ним 06.02.2025. 
Також, уповноваженою особою ГУ ДПС у Запорізькій області Павлих О.М., відповідно до п. 95.5 ст. 95 ПК України ухвалено рішення від 31.07.2024 № 456/4-0801 про стягнення коштів платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖСПЕЦМАШ» (ЄДРПОУ 32780116) з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу.
Надалі, уповноваженими особами ГУ ДПС у Запорізькій області, відповідно до п. 95.5 ст. 95 ПК України ухвалено рішення від 12.03.2025 № 190/4-0801, від 12.12.2025 № 742/4-0801, від 10.03.2026 № 147/3-0801 про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖСПЕЦМАШ» (ЄДРПОУ 32780116).
На відкритий банківський рахунок підприємства в банку АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» позивачем направлені платіжні інструкції на примусове списання (стягнення) коштів від 11.03.2026, від 12.03.2026, які повернуті без виконання у зв`язку із відсутністю грошових коштів та надходжень на рахунку платника. Зазначене підтверджується копією журналу платіжних інструкцій на примусове списання.
Несплата відповідачем податкового боргу у добровільному порядку та неможливість його стягнення з банківських рахунків призвели до звернення ГУ ДПС у Запорізькій області до суду із даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
За визначенням підпунктів 14.1.39, 14.1.155, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України:
грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня; 
податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом;
податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За правилами пунктів 87.1, 87.2 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Згідно пункту 88.1 статті 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Пунктами 89.1, 89.3 статті 89 ПК України передбачено, серед іншого, що право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.
До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до пунктів 95.1, 95.2, 95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника (з урахуванням обмежень, визначених ПК України, а також іншими законодавчими актами), переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі, приймається на підставі рішення суду. 
Обов`язковими умовами, наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду задля отримання дозволу про погашення податкового боргу за платника податків за рахунок його майна є: наявність у платника податків податкового боргу внаслідок несплати в установлений законом строк узгоджених сум податкових зобов`язань; направлення платнику податків податкової вимоги про сплату податкового боргу не пізніше, ніж за 30 календарних днів до дня звернення до суду з відповідним позовом; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; у платника податків - боржника є майно, яке передано у податкову заставу і за рахунок вартості якого може бути погашено податковий борг.
Матеріалами справи підтверджується, що у відповідача наявний податковий борг внаслідок несплати в установлений законом строк узгоджених сум податкових зобов`язань із земельного податку з юридичних осіб у сумі 229 834,12 грн; платнику податків направлено податкову вимогу про сплату податкового боргу не пізніше, ніж за 30 календарних днів до дня звернення до суду з даним позовом; на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, відсутні кошти; у платника податків - боржника є майно, яке передано у податкову заставу і за рахунок вартості якого може бути погашено податковий борг. 
При цьому, контролюючим органом здійснювалися послідовні дії (передбачені законодавством) щодо погашення податкового боргу відповідачем, які повинні передувати зверненню до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.
Суд відхиляє покликання відповідача на те, що позивачем не приймалося рішення про стягнення готівкових коштів з огляду на наступне.
Пункт 95.5 статті 95 ПК України передбачає, що у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.
У таких випадках:
рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи;
рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.
Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1244 «Деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України» затверджено Порядок стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу (далі – Порядок № 1244).
Згідно п. 4 Порядку № 1244, у рахунок погашення податкового боргу спрямовується також готівка, виявлена працівниками у касі платника податків, у тому числі в скриньці реєстратора розрахункових операцій, та в інших місцях зберігання коштів.
За ТОВ «ЗАПОРІЖСПЕЦМАШ» не зареєстровані реєстратори розрахункових операцій, що підтверджується витягом з ідентифікаційних даних платника, наявним у матеріалах справи.
Отже, контролюючий орган обґрунтував відсутність у відповідача готівкових коштів та коштів на рахунках/електронних гаманцях платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей. Доказів протилежного відповідачем до суду не надано.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
З урахуванням викладеного, позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області підлягає задоволенню, а саме суд вважає за необхідне надати позивачу дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу в розмірі 229 834,12 грн за рахунок майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖСПЕЦМАШ», що перебуває у податковій заставі.
Відповідно до положень ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.
Керуючись статтями 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області – задовольнити.
Надати Головному управлінню ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166; код ЄДРПОУ ВП: 44118663) дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу в розмірі 229 834 (двісті двадцять дев`ять тисяч вісімсот тридцять чотири) гривні 12 копійок за рахунок майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖСПЕЦМАШ» (69089, м. Запоріжжя, вул. Абрагама Коопа, 108-А; код ЄДРПОУ 32780116), що перебуває у податковій заставі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 29.06.2026.

Суддя Ю.П. Бойченко