УКРАЇНА
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
справа № 361/1520/24
провадження № 2/361/2845/24
17.06.2026

РІШЕННЯ
Іменем України
(Заочне)

17 червня 2026 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: 
головуючого судді	Петришин Н.М.,	
за участю секретаря	Гриценко А.М.,	

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції позивача
У лютому 2024 року до суду надійшла вищевказана позовна заява ТОВ «Іннова Фінанс». В обґрунтування позову зазначено, що 01 березня 2023 року ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір №199880323 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.Згідно умов договору ТОВ «Іннова Фінанс» надало позичальникові кредит на суму 5200,00 гривень, строком на 21 день, до 22.03.2023, зі сплатою процентної ставки дисконтної (зниженої) в розмірі 1.99% на день та (базової) у розмірі 2,99 % на день, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, та Правилах надання грошових коштів у позику.01 березня 2023 рокуТОВ «Іннова Фінанс» перерахувало грошові кошти в сумі 5 200,00 грн на банківську карту відповідача - № НОМЕР_1. Таким чином, ТОВ «Іннова Фінанс » належним чином виконало умови договірних зобов`язань.
У зв`язку з вищевикладеним, а також враховуючи неналежне виконання відповідачем ОСОБА_1 умов договірних зобов`язань, ТОВ «Іннова Фінанс» просить стягнути з останнього суму боргу у розмірі 58 996,08 грн, яка складається з 5200,00 грн - заборгованості по тілу кредиту, 53 796,08 грн - заборгованості по відсотках за користування кредитом, та стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Заяви, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчака І.М. від 19 лютого 2024 року відкрито провадження в справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. від 31 жовтня 2025 року прийнято справу до свого провадження та призначено судове засідання.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідач ОСОБА_1  у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив не подав, причини неявки суду невідомі.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України.
Обставини справи, що встановлені судом
Відповідно до Договору надання коштів у позику № 199880323, укладеного 01 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 , відповідачу надано кредит у суму 5 200 грн 00 коп, на умовах строковості, зворотності, платності.
Згідно п. 1.2, 1.3.2, 1.4 договору, кредит надається строком на 21 днів, від дати отримання позичальником до 22.03.2023 (Дисконтний період).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» умови договору виконало, перерахувавши 01.03.2023 року ОСОБА_1 суму кредиту у розмірі 5200,00 грн на картковий рахунок НОМЕР_1 , який вказано в договорі, номер транзакції в системі WayForPay - 72373, що підтверджується листом ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» за №4528-ВП від 12.02.2024 року. 
Згідно до п. 1.4. договору виключно на період строку визначеного п.1.2 договору нарахування процентів здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,99%, ( з урахуванням Програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс», Правила акції ТОВ «Іннова Фінанс» «Повторний кредит) від суми позики за кожен день користування позикою (Дисконтна процентна ставка).
Згідно п.1.5 договору у випадку користування позикою понад строк, встановлений в п.1.2. договору, з наступного дня після спливу строку вказаного в п.1.2. цього договору умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,99% на день перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 2,99% на день від суми позики за кожен день користування позикою з першого дня дії договору.
Згідно Додатку №1 до даного договору, Таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної ставки за договором надання грошових коштів у позику, загальна вартість кредиту (тіло кредиту і проценти за користування кредитом) за 21 днів користування позикою становить 7 373,08 грн. 
У позові ТОВ «Іннова Фінанс» навело розрахунок заборгованості станом на 09.02.2024 року, де заборгованість відповідача ОСОБА_1 за договором надання коштів у позику №199880323 від 01 березня 2023 року становить 58 996,08 грн, та складається з: 5 200,00 грн - тіла кредиту, 53 796,08 грн - процентів за користування кредитом.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини
Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно із частинами першою і другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1 уклав вищезазначений договір, за умовами якого відповідачка отримав грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, зазначений у договорі.
Вказаний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «sn60bukc7», який був надісланий на електронну пошту відповідача  ОСОБА_1 , « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». 
Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір надання коштів у позику №199880323 від 01 березня 2023 рокуприрівнюється до укладеного у письмовій формі. 
За приписами статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
У ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
У частині першій статті 1048 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За правилами ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки фактично отримані та використані Позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, Банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої ним суми кредитних коштів.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 
За правилами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За змістом ст. 1048 ЦК України право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування позикою припиняється після спливу визначеного договором строку позики чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з 
ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Зазначені висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 
28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі 
№ 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі 
№ 300/438/18.
Так, з відповідно до умов Договору надання коштів у позику №199880323 від 01 березня 2023 року, ОСОБА_1 одержав від ТОВ «Іннова фінанси» кредит у розмірі 5200 грн., строком на 21 днів, тобто до 22 березня 2023 року. У вищевказаному договорі визначена загальна вартість позики у розмірі 7 373,08 грн.
З наявних в матеріалах справи доказів видно, що відповідач  ОСОБА_1 належним чином договірні зобов`язання за наведеним договором не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість.
У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. 
Отже, у даній справі позикодавець має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог позивач не заявляв.
Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, оскільки нарахування та стягнення процентів за користування кредитними коштами поза визначеним договором строком суперечить вимогам Цивільного Кодексу України та висновкам Верховного Суду.
Так, враховуючи те, що строк дії договору встановлено його умовами, проценти після закінчення строку його дії, тобто після 22.03.2023 нараховувалися безпідставно, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення із відповідача заборгованості за даним договором у розмірі загальної вартості кредиту.
Таким чином, стягненню з ОСОБА_1 підлягає заборгованість за Договором надання коштів у позику №199880323 від 01 березня 2023 рокуу розмірі 7 373,08 грн, з яких: 5 200,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2 173,08 грн - заборгованість за відсотками.
Щодо судових витрат
Відповідно до платіжної інструкції №264 від 12.02.2024, при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 302,74 грн.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 514, 526, 536, 611, 625, 1050, 1054, 1077, 1078, 1081 ЦК України, 13, 76, 81, 89, 141, 280-284, 273, 274, 352, 354 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість за Договором надання коштів у позику №199880323 від 01 березня 2023 рокуу розмірі 7 373 (сім тисяч триста сімдесят три) гривень 08 копійок, з яких 5 200, 00 гривень - тіло кредиту, 2 173,08 гривень - відсотки за користуванням кредитом.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс»понесені витрати на судовий збір у розмірі 302 (триста дві) гривні 74 копійок.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс», код ЄДРПОУ - 44127243, адреса місцезнаходження: вул. Болсуновського, буд. 8, поверх 9, м. Київ, 01014.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя   Наталія ПЕТРИШИН