Справа № 464/180/26
пр.№ 2/464/1143/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 року м.Львів
Сихівський районний суд м. Львова
у складі: судді Шашуріної Г.О.,
секретар судового засідання Федак Б.В.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 464/180/26 за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як орган опіки та піклування до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: ОСОБА_2 , Комунальна установа змішаного типу «Львівський міський центр соціальних послуг та реабілітації «Джерело» про позбавлення батьківських прав,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покликаючись на те, що відповідач не бажає брати участь у вихованні сина, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 січня 2026 року таку передано судді Шашуріній Г.О.
Ухвалою судді від 13 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 
Ухвалою суду від 12 травня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.
Учасники справи у судове засідання призначене на 12:30 год 10 червня 2026 року не з`явилися.
Представник позивача та третьої особи КУЗТ «Львівський міський центр соціальних послуг та реабілітації «Джерело» скористалися правом, наданим ч.3 ст.211 ЦПК України, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судові засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час і місце проведення такого, причин неявки не повідомила та не подала відзив на позовну заяву.
Наслідки неявки в судове засідання учасника справи передбачені ст.223 ЦПК України. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч.4 ст.223 ЦПК України).
За умовами ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням наявності всіх наведених вище умов суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється за вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях (ст.ст.12, 81 ЦПК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України). 
Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Як унормовано ст.ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно зі ст.ст.150, 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України, зокрема у п.2 визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
За правовою позицію Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 січня 2022 року у справі № 203/3505/19, від 06 червня 2024 року у справі№ 132/2049/23,від 25 вересня 2024 року у справі № 206/1513/23, від02 жовтня 2024 року у справі № 2-5679/11, від 04 вересня 2024 року у справі№ 608/858/22, 19 лютого 2025 року у справі№ 182/3090/22, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків, є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.
Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення його батьківських прав, покладено на позивача (постанова Верховного Суду від 30 листопада 2023 року у справі № 358/689/22, від 21 травня 2024 року у справі № 303/801/23).
Під час розгляду судом справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 10 червня 2016 року Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (актовий запис № 221). 
Як вбачається із витягу з реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 09.06.2016 № 00016748327, батько дитини, ОСОБА_4 , записаний зі слів матері.
Рішенням Сихівського районного суду м.Львова у справі 464/5539/24 від 24 жовтня 2024 року, яке набрало законної сили 26 листопада 2024 року, задоволено позов та відібрано дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав та передано його Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування для подальшого його влаштування. 
Одночасно ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь та утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 серпня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Зобов`язано позивача Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради як орган опіки та піклування відкрити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України в місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили.
Підставою для відібрання у відповідача дитини без позбавлення батьківських прав слугувало те, що остання як матір належним чином не піклується про життя та здоров`я дитини, її фізичний та духовний розвиток, не реагує на профілактичні бесіди, проведені з нею працівниками відділу «Служба у справах дітей» Сихівського району та фахівцями соціальної роботи, не виконує надані рекомендації.
Наказом Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політки Львівської міської ради за № 503 від 03 грудня 2024 року змінено категорію первинного обліку дитини – з дитини, яка залишилась без батьківського піклування, на дитину позбавлену батьківського піклування. 
Розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 11 грудня 2024 року за № 726 надано дитині статусу позбавленої батьківського піклування. 
Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 28 лютого 2025 року за № 90 встановлено опіку над малолітньою дитиною та призначено ОСОБА_2 опікуном малолітньої дитини. 
Як передбачено ст.19 СК України, при розгляді судом спорів, зокрема, щодо позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Висновок органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації від 28 листопада 2025 року про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітнього сина мотивований наступним. 
Відповідно до наданої КУЗТ «Львівський міський центр соціальних послуг та реабілітації «Джерело» інформації відповідачка отримувала послугу соціального супроводу сімей, що перебувають в складних життєвих обставинах. Фахівцями неодноразово здійснювались візити до сім?ї відповідачки за адресою проживання, проте двері були здебільшого зачинені, на залишенні повідомлення матір не реагувала, тривалий період матір не йшла на контакт та на телефонні дзвінки не відповідала, не дотримувалась рекомендацій фахівця, план соціального супроводу не виконувала.
21.02.2025 відповідачці припинено надання соціальних послуг - соціальний супровід сімей, що перебувають у складних життєвих обставинах у разі подальшого невиконання умов договору.
Із заявою в КУЗТ ЛМЦСПР «Джерело» щодо отримання соціальних послуг проведення роботи в сім`ї для повернення ОСОБА_5 відповідачка не зверталася.
Спеціалістами відділу «Служба у справах дітей» Сихівського району неодноразово здійснювалися візити в сім`ю відповідачки. З матір`ю проводилися бесіди профілактичного роз`яснювального характеру для підвищення батьківського потенціалу. Відповідачці наголошувалось щодо необхідності офіційного працевлаштування для можливості фінансово забезпечувати дитину та погасити борги за житлово-комунальні послуги, веденні здорового способу життя та належного виконання батьківських обов`язків.
У листі ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» від 03.11.2025 зазначено, що під час відвідування прийомів сімейного лікаря та консультацій лікарів вузького профілю дитину супроводжує опікун ОСОБА_2 .
Опікун дитини у своїй заяві повідомила, що за весь період проживання дитини у її сім`ї, матір, відповідачку, бачила дитину декілька разів. 3 грудня 2024 по травень 2025 матір не виходила на зв?язок, згодом з`явилась і знову пропала. Станом на сьогодні, зв`язку з нею немає, з ОСОБА_5 не контактує. 
За результатами перевірки відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції у Львівській області матір дитини, відповідачка, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності.
У листі середньої загальноосвітньої школи № 30 м.Львова від 04.11.2025, де навчається дитина, зазначено, що матір не приймає жодної участі в освітньому процесі, з класним керівником контакту не підтримує, відсутня у вайбер групі класу, батьківських зборів жодного разу не відвідувала.
3 метою прийняття узгоджених дій та рішень в інтересах дитини, аналізу наявної інформації, відбулось чотири засідання міждисциплінарної команди, щодо соціального захисту малолітнього ОСОБА_3 , на яких матір дитини не з`являлась та про причини відсутності не повідомляла.
Однак, 05.11.2025 на чергове засідання відповідачка з`явилася та повідомила, що на даний час, офіційно не працевлаштована. З ОСОБА_5 не спілкується, оскільки немає телефону, проте періодично передає йому одяг, солодощі. На даний час можливості забрати дитину на виховання та спільне проживання немає. На засідання комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулось 06.11.2025р., відповідачка не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена.
Такий висновок узгоджується із письмовими доказами, долученими до справи, а тому підстави не брати такий не уваги відсутні.
Установлені у ході розгляду обставини у своїй сукупності беззаперечно свідчать, що відповідачка свідомо самоусунулася від виконання батьківських обов`язків та порушує права дитини на належне батьківське виховання, не бажає піклуватися про малолітнього сина, брати участі у його вихованні, матеріально не забезпечує. 
Позбавлення відповідачки батьківських прав спрямоване на захист прав та інтересів дитини, отже, має законну мету і втручання в права відповідача, є пропорційним меті позбавлення її батьківських прав (постанова Верховного суду від 13 липня 2022 року у справі № 366/2047/18).
Окрім того, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, про що йдеться у постанові Верховного Суду 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18.
Підсумовуючи викладене у своїй сукупності, наявні достатні правові підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав. Відповідачкою не висловлено свою позицію про позбавлення батьківських прав, жодних доводів у спростування позову не наведено.
Оскільки, позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», то за приписами ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1 331,20 грн судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 82, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280 ЦПК України, 

у х в а л и в:

Позов задоволити.
Позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1 331,20 гривень.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду
Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:
позивач Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування, код ЄДРПОУ 25258931, м. Львів, пр. Червоної Калини, 66
відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Комунальна установа «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради, код ЄДРПОУ 43893150, м. Львів, вул. Зелена, 204б-137

Повне рішення суду складено 18 червня 2026 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.6 ст.259, ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Галина ШАШУРІНА