ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/19850/24 Головуючий в І інстанції: Шестакова Я.В.
Номер провадження: 22-ц/819/941/26 Доповідач: Базіль Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді (судді-доповідача) Базіль Л.В.,
суддів: Бездрабко В.О., Радченко С.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Одеського національного медичного університету, подану представнкиом, Каплун Ілоною Олександрівною на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 березня 2026 року, ухвалене в складі судді Шестакової Я.В., повний текст рішення складено 27 березня 2026 року у цивільній спрааві №766/19850/24 за позовом Одеського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2024 року представник Одеського національного медичного університету, ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання.
Позовні вимоги мотивовані тим, що у 2020 році між Одеським національним медичним університетом (далі – ОНМедУ, виконавець) та ОСОБА_1 (далі-замовник, відповідач) укладено договір № 407 про надання освітніх послуг фізичній особі. За умовами вказаного договору виконавець взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання освітньої послуги, а саме: здійснити навчання за денною формою здобуття освіти за спеціальністю 226-фармація, промислова фармація для здобуття ступеня вищої освіти – магістр.
Замовник, в свою чергу зобов`язався своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та порядку встановлені договором. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 148830 грн 00 коп., а саме:
-2020-2021 навчальний рік – 27130,00 грн;
-2021-2022 навчальний рік – 28240,00 грн;
-2022-2023 навчальний рік – 30410,00 грн;
-2023-2024 навчальний рік – 30600,00 грн;
-2024-2025 навчальний рік – 32450,00 грн.
Однак, за період навчання з 01.09.2020 по 01.02.2023 рік у результаті неналежного виконання замовником своїх зобов`язань утворилась заборгованість у розмірі 12243,85 грн. 
Наказом ОН Меду від 31.01.2023 р. №86-с відповідача було відраховано з університету з 01.02.2023 року за невиконання вимог навчального плану та академічну неуспішність.
Вимога позивача направлена на адресу відповідача про погашення заборгованості від 14.03.2024 року № 01-09/111 залишена останньою без задоволення.
Враховуючи викладене, представник позивача просила суд стягнути із ОСОБА_1 на користь Одеського національного медичного університету заборгованість по оплаті освітніх послуг на суму 12243,85 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27 березня 2026 року у задоволенні позовних вимог Одеського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання відмовлено.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції вказав, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт надання освітньої послуги ОСОБА_1 у 5 семестрі 2022/2023 навчального року, а тому відсутні підстави для стягнення плати за навчання за цей період.
Доводи апеляційної скарги
Представник Одеського національного медичного університету, ОСОБА_2 на рішення міського суду подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27.03.2026 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов Одеського національного медичного університету, витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції зробив помилкові висновки про недоведеність позивачем факту надання відповідачці освітньої послуги у 5 семестрі 3 курсу 2022/2023 навчального року, оскільки залишив поза увагою, що договір укладений між сторонами про надання освітніх послуг є діючим, відповідачка не зверталася із заявою про відрахування її з числа здобувачів вищої освіти ОНМедУ, а також із заявою про надання їй академічної відпустки, а тому у відповідності до приписів ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом. Крім того, бажання ОСОБА_1 продовжити навчання в ОНМедУ, зокрема на 5 семестрі 3 курсу 2022-2023 навчального року, підтверджується сплатою 13.09.2022 року коштів за освітню послугу у сумі 3041,00 грн.
До апеляційної скарги представник апелянта долучила копію наказу ОНМедУ від 29.08.2022 року № 338-0 «Про особливості організації освітнього процесу в першому семестрі 2022-2023 навчального року», який підтверджує надання можливості для студентів навчатися з використанням інформаційно-комунікаційних технологій, вказуючи на те, що зазначений наказ не був наданий до суду першої інстанції, оскільки предметом даного спору є заборгованість за договором, тому позивач надав до суду саме докази, що обґрунтовують та підтверджують заборгованість відповідача перед позивачем. Однак, зважаючи на те, що суд зазначив про можливість студентів навчатися з використанням інформаційно-комунікаційних технологій, скаржник вважав за необхідне надати суду апеляційної інстанції копію зазначеного наказу.
Позиція інших учасників справи
ОСОБА_1 своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, що відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Порядок розгляду
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених ст. 369 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, судове засідання не проводиться.
Враховуючи категорію справи та ціну позову в цій справі, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Позиція апеляційного суду
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги.
Із матеріалів справи слідує та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 (далі замовник) уклала з Одеським національним медичним університетом (далі виконавець) договір № 407 про надання освітніх послуг фізичній особі, за умовами якого виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання освітньої послуги, а саме: навчання за вимогами освітньої програми, за денною формою навчання, строком 5 років, для здобуття ступеня вищої освіти «магістр», за спеціальністю 226 «Фармація, промислова фармація».
Відповідно до п. 2.1 Договору, виконавець зобов`язується надати замовнику освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти (якщо законодавством передбачені державні стандарти надання освітньої послуги).
Відповідно до Витягу із наказу № 427-о по Одеському національному університету від 11 вересня 2020 року, ОСОБА_1 з 15 вересня 2020 року зарахована студенткою 1 курсу денної форми здобуття освіти за спеціальністю «Фармація, промислова фармація» за кошти фізичних та/або юридичних осіб (а.с.12)
Згідно п. п. 3.1 та 3.2 Договору, виконавець має право вимагати від замовника своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим договором, а також відрахувати замовника за підставами, визначеними ст. 46 Закону України «Про вищу освіту», та в разі не проведення оплати в строки, визначені п. 7 даного договору.
Замовник в свою чергу зобов`язався своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та порядку встановлених цим договором: 1 курс – 2020/2021 навчальний рік в сумі 27130,00 грн; II курс – 2021-2022 в сумі 28240,00 грн; III курс – 2022/2023 в сумі 30410,00 грн; IV курс – 2023/2024 в сумі 30600,00 грн; V курс 2024/2025 в сумі 32450,00 грн у порядку внесення плати шляхом проведення попередньої оплати: одноразово за весь термін навчання до 1 вересня року вступу до навчання; щороку до 1 вересня за кожний рік навчання; кожного семестру до 1 вересня за кожний непарний семестр навчання до 1 лютого за парні семестри кожного року навчання; щомісячно до 1 числа місяця, за який проводиться оплата.
Кожний навчальний рік складається з двох семестрів. Для фінансових розрахунків непарний семестр (5 місяців) починається 01 вересня і закінчується 31 січня, парний (5 місяців) починається 01 лютого і закінчується 30 червня (п.8 договору).
У відповідності до п. 13 Договору, договір розривається: 1) за згодою сторін; 2) у разі неможливості виконання стороною договору своїх зобов`язань у зв`язку з прийняттям нормативно-правових актів, що змінили умови, встановлені договором щодо освітньої послуги, і незгоди будь-якої із сторін внести зміни до договору; 3) у разі ліквідації юридичної особи - виконавця, якщо не визначений правонаступник; 4) у разі відрахування з навчального закладу замовника згідно із законодавством; 5) за рішенням суду в разі систематичного порушення або невиконання однією із сторін умов договору; 6) в разі не проведення оплати протягом 15 робочих днів з моменту настання строків, визначених п. 7 даного договору.
Як вбачається з наданих позивачем первинних бухгалтерських документів, за період навчання в університеті ОСОБА_1 було сплачено на користь Одеського національного медичного університету вартість навчання в загальному розмірі 58331,15 грн., а саме: 21.09.2020 року грошові кошти в сумі 13565,00 грн.; 22.01.2021 року грошові кошти в сумі 13485,15 грн.; 27.08.2021 року грошові кошти в сумі 14120,00 грн.; 25.01.2022 року грошові кошти в сумі 14120,00 грн.; 13.09.2022 року грошові кошти в сумі 3041,00 грн.
Відповідно до витягу з наказу № 351-с по Одеському національному медичному університету від 30.06.2022 року по фармацевтичному факультету, ОСОБА_1 , студентку 2 курсу 4 семестру 2021-2022 навчального року фармацевтичного факультету спеціальності «Фармація, промислова фармація» контрактної денної форми здобуття освіти, яка повністю виконала всі вимоги навчального плану та програми з дисциплін, успішно склали передбачені навчальним планом заліки та іспити, переведено на 5 семестр 3 курсу 2022-2023 навчального року з 01.07.2022 року. Без своєчасної оплати освітньої послуги до занять з 01.09.2022 року не допускати. За умовами контракту виплата стипендії не передбачена.
Згідно витягу з наказу № 86-с по Одеському національному медичному університету від 31.01.2023 року по фармацевтичному факультету, ОСОБА_1 , студентку 3 курсу 5 семестру 2022-2023 н.р., фармацевтичного факультету, контрактної денної форми здобуття освіти, спеціальності «Фармація, промислова фармація», яка не виконала вимоги навчального плану 5 семестру, відраховано з університету з 01.02.2023 року за невиконання вимог навчального плану та академічну неуспішність.
Зі змісту доповідної записки декана фармацевтичного факультету та довідки провідного бухгалтера Одеського національного медичного університету вбачається, що ОСОБА_1 , колишня здобувачка 3 курсу 5 семестру заочної форми здобуття освіти (наказ про відрахування 86-с від 01.02.2023 р.) має заборгованість по оплаті за надання освітніх послуг 12164,00 грн. 
Доказів на спростування нарахованої заборгованості за освітні послуги матеріали справи не містять.
Звертаючись до суду з даним позовом Одеський національний медичний університет покликався на те, що університетом обов`язки щодо надання відповідачу освітньої послуги виконувалися у повному обсязі, проте, оплата за навчання відповідачем здійснювалась не в повному обсязі у зв`язку з чим ОСОБА_1 має заборгованість за договором про надання освітніх послуг у розмірі 12243,85 грн. Наказом від 31.01.2023 року № 86-с ОСОБА_1 було відраховано з університету з 01.02.2023 року за невиконання вимог навчального плану та неуспішність.
Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Літвінова Т.В. у відзиві на позовну заяву не заперечувала факту укладення договору та часткового його виконання, проте вказувала, що через повномасштабну війну Росії проти України та окупації міста Херсона з 01.03.2022 року відповідачка виїхала до Ізраїлю, де перебуває й досі, що підтверджується копією закордонного паспорту, та позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували надання їй освітньої послуги та режим навчання з урахуванням факту перебування в Ізраїлі та з урахуванням різниці у часових поясах.
Мотиви з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права
Згідно зі статтею 53 Конституції України кожен має право на освіту.
Відповідно до статті 73 Закону України «Про вищу освіту» заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності.
Відповідно до статті 63 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку закладу вищої освіти; виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачені відповідними правилами та інструкціями; виконувати вимоги освітньої програми (індивідуального навчального плану), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання.
Статтею 46 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого закладу освіти; невиконання індивідуального навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом.
Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно частини першої статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Звертаючись до суду з вимогою про стягнення заборгованості за надані освітні послуги, позивач на підтвердження своїх вимог надав суду договір № 407 про надання освітніх послуг фізичній особі укладений між Одеським національним медичним університетом державної форми власності, що знаходиться в управлінні Міністерства охорони здоров`я України та замовником освітньої послуги ОСОБА_1 .
На підтвердження факту надання освітніх послуг позивачем надано витяг з наказу № 427-0 від 11 вересня 2020 року про зарахування з 15.09.2020 року студентом I курсу денної форми здобуття освіти за спеціальністю «Фармація, промислова фармація» за кошти фізичних та/або юридичних осіб ОСОБА_1 ; копії рахунків про сплату ОСОБА_1 коштів на користь Одеського національного медичного університету з призначенням платежу за навчання за д/р НОМЕР_1 (а.с.13-17).
В суді першої інстанції позивач покликався на те, що ОСОБА_1 і після виїзду до Ізраїлю мала можливість продовжувати навчання, свідченням чого є її переведення з 01.07.2022 року на семестр 3 курсу 2022/2023 навчального року та здійснення нею часткової оплати за навчання 13.09.2022 року. Позивач вказував, що відповідачка мала доступ до електронної пошти та всіх програм та сервісів, що забезпечували організацію освітнього процесу в дистанційній формі.
Із наказу № 338-0 від 29 серпня 2022 року «Про особливості організації освітнього процесу в першому семестрі 2022-2023 навчального року» на положення якого позивач покликався в суді першої інстанції, та який залучений судом апеляційної інстанції, вбачається, що студентам Одеського національного медичного університету була надана можливість здійснювати навчання з використанням інформаційно-комунікаційних технологій.
Заперечуючи проти заявлених вимог, ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 81 ЦПК України не вказала, які у неї були наявні перешкоди у доступі до освітнього процесу. Саме по собі не прийняття участі замовником освітніх послуг в дистанційному навчанні, яке було запроваджено Одеським національним медичним університетом не може бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку оплати освітніх послуг, оскільки договір про надання освітніх послуг є діючим, розірваним в установленому порядку не був, освітні послуги навчальним закладом відповідачу пропонувались.
Апеляційний суд звертає увагу відповідача на те, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається та умовами діючого договору не передбачена. У разі відсутності бажання продовжувати навчання здобувачі освіти можуть надати заяву про відрахування з навчального закладу за власним бажанням, як то передбачено ст. 46 Закону України «Про вищу освіту».
Підписуючи договір про навчання у закладі вищої освіти, відповідач по справі прийняла умови такого договору, та мала його виконувати.
Таким чином, оскільки замовник (відповідач) не оплатила навчання, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 12243,85 грн, та яку в добровільному порядку не сплатила, порушене право позивача підлягає судовому захисту, шляхом стягнення зазначеної суми боргу з відповідача на користь позивача.
Суд першої інстанції ухвалюючи рішення по справі викладених вище обставин справи та норми права, що регулюють спірні правовідносини не врахував та як наслідок дійшов помилкового висновку про недоведеність позивачем факту надання ним освітніх послуг ОСОБА_1 .
Суд залишив поза увагою, що відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та як наслідок дійшов помилкового висновку про недоведеність заявлених вимог. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, а саме стягнення 12243,00 грнзаборгованості по оплаті освітніх послуг з ОСОБА_1 на користь Одеського національного медичного університету.
Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги позивача, то наявні підстави для відшкодування відповідачем позивачу витрати зі сплати судового збору.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач при поданні позову сплатив судовий збір в сумі 3028,00 грн за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн (а. с. 21, 154), який і необхідно відшкодувати позивачу за рахунок відповідача. 
Повний текст постанови складено 10.06.2026 року.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Одеського національного медичного університету подану представником, ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 березня 2026 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Одеського національного медичного університету (код ЄДРПОУ 02010801) заборгованість по оплаті освітніх послуг на суму 12243,85 грн та судовий збір сплачений за подання позову та апеляційної скарги в сумі 6661,60 грн
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча Л.В. Базіль

Судді: В.О. Бездрабко

С.В. Радченко