ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/23542/24	Головуючий у 1-й інстанції Стельмащук П.Я. 	
Провадження № 22-ц/817/575/26 	Доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Гірський Б. О., Хома М. В., 
за участі секретаря — Хоміцької С.О.
та представників позивача Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя — Мулика П.М., Ділай Р.В., відповідача ОСОБА_1 та її представника адвоката Балабана П.О. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу № 607/23542/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Балабан Петро Олегович, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2026 року, повний текст якого складено 12 лютого 2026 року, ухваленого суддею Стельмащуком П.Я., у справі за позовом Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

у листопаді 2024 року Тернопільський національний технічний університет імені Івана Пулюя звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку за період з 31.03.2018 по 28.09.2021 у розмірі 67682,90 грн, за період з 29.09.2021 по 31.07.2023 у розмірі 37397,57 грн, за період з 01.08.2023 по 01.10.2024 у розмірі 22196,69 грн, разом 127277,16 грн. 
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 , який належить закладу освіти Тернопільському національному технічному університету імені Івана Пулюя, у якому Відокремлений структурний підрозділ «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» здійснює управління даним гуртожитком. Відповідач користувалась та продовжує користуватися житлово-комунальними послугами, що забезпечуються Відокремленим підрозділом.
Позивач є державною бюджетною неприбутковою установою, що заснована на державній власності. Договори, які укладені Відокремленим підрозділом з підприємствами відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі», Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою КМУ від 12.10.2022 № 1178, відображені на сайті prozorro.gov.ua. Розрахунок оплати мешканцям за спожиті комунальні послуги здійснюється відповідно до фактичних показань лічильника. Визначення плати за спожиті комунальні послуги, крім електроенергії та теплової енергії здійснюється з урахуванням загального обсягу спожитих комунальних послуг за розрахунковий період на кількість мешканців гуртожитку. Плата за електроенергію розраховується з урахуванням загального обсягу спожитої електроенергії, відповідно до фактичних показань лічильника за розрахунковий період, та ділиться на кількість кімнат в гуртожитку. Тарифи за спожиті комунальні послуги вказані в договорах укладених підприємствами та оприлюднені на сайті prozorro.gov.ua.
Договори про надання комунальних послуг, а саме з КП «Тернопільводоканал», КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго», ТОВ «Тернопільелектропостач», ПП «Катруб» на гуртожиток за адресою АДРЕСА_2 укладені саме з позивачем Відокремленим підрозділом, а не з мешканцями гуртожитку, як отримувачами цих послуг. Відповідно до вказаних договорів саме позивач розраховується за надані в гуртожитку комунальні послуги, а для мешканців гуртожитку позивач є надавачем послуг, тобто виконавцем комунальної послуги, та має право на відшкодування вартості за ці послуги. Позивач виконуючи свої обов`язки, систематично здійснює електропостачання, водопостачання, водовідведення та надання інших послуг.
Станом на 31.07.2023 сума заборгованості відповідача за проживання у гуртожитку складала 105080,47 грн. Неодноразові вимоги позивача оплатити борг ОСОБА_1 залишила без уваги, що свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань. 
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2026 року позов задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя заборгованість за проживання у гуртожитку за період з 31.03.2018 по 01.10.2024 у загальному розмірі 127277,16 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя 3028,00 грн судового збору.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Балабан П.О. просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника зазначив, що сім`я ОСОБА_1 перебуває у складних життєвих обставинах та є малозабезпеченою сім`єю.
У 2005 році ОСОБА_1 отримала травму голови, тому по сьогоднішній день часто знаходиться на лікуванні. З 2008 року була звільнена з посади вчителя-сурдопедагога з ТКОСЗОШ-інтернату для дітей зі зниженим слухом у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та по сьогодення є пенсіонером по інвалідності. У березні 2022 року батько молодшого сина ОСОБА_2 помер, після довготривалої хвороби - раку. Старший син ОСОБА_3 після року служби отримав травми, пов`язані із проходженням військової служби під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та більше року перебуває на лікуванні та потребує реабілітації високого обсягу. Сім`я ОСОБА_1 немає статків, земельних паїв, рухомого та нерухомого майна.
При оплаті комунальних послуг розраховує лише на державну допомогу у вигляді субсидій.
За період з 31.03.2018 по 28.09.2021 ОСОБА_1 нараховувалась субсидія в розмірі 920,63 грн. А тому за період 31.03.2018 по 28.09.2021 сума заборгованості становить 53017,10 грн.
Підрахувавши нараховані комунальні послуги за період з 01.03.2018 по 28.09.2021 отримаємо суму 53937,73 грн та віднявши суму субсидій отримаємо заборгованість за вище вказаний період у сумі: 53017,10 грн, а позивач у позовній заяві вказує більшу суму, а саме: 67682,90 грн.
Відповідно загальна сума заборгованості, згідно Розрахунку вказаного вище становить: 112611,36 грн., а не 127277,16 грн яку просив позивач стягнути і суд першої інстанції стягнув.
Дані обставини Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області залишились без належної оцінки та уваги.
Суд не звернув увагу на те, що у наданих позивачем копіях Калькуляцій витрат на проживання в гуртожитку № НОМЕР_1 ТНТУ ім. І. Пулюя (для жильців технічного коледжу ТНТУ ім. І. Пулюя) не видно усіх обсягів спожитих комунальних послуг на підставі яких проводилися нарахування комунальних послуг, а саме за листопад 2019 рік та з грудня 2020 року по грудень 2021 року включно.
Без належної оцінки суду першої інстанції залишилась та обставина, що показники спожитих комунальних послуг зазначені позивачем у Калькуляціях витрат на проживання в гуртожитку № НОМЕР_1 ТНТУ ім. І. Пулюя (для жильців технічного коледжу ТНТУ ім. І. Пулюя) суттєво відрізняються від показників спожитих комунальних послуг зазначених у Витягах розрахунку вартості комунальних послуг мешканки ОСОБА_1 .
Позивачем обсяги спожитих комунальних послуг доводяться лише Калькуляціями витрат на проживання в гуртожитку № НОМЕР_1 ТНТУ ім. І. Пулюя (для жильців технічного коледжу ТНТУ ім. І. Пулюя). Однак відповідач вважає, що це є недопустимі докази тому, що вони видаються лише позивачем. Такі докази вважаю неналежними. Позивач є юридичною особою і він подає звіти (акти тощо) про спожиті комунальні послуги (опалення, водопостачання та водовідведення тощо) із відміткою про прийняття таких даних надавачем комунальних послуг. В матеріалах справи такі докази (звіти, акти тощо з відміткою надавача комунальної послуги про прийняття таких показників) відсутні, хоча неодноразово у судових засіданнях робилась перерва для подачі таких доказів. Відповідач надати такі дані не має змоги, оскільки таких відомостей не має. Робити розрахунки по наданих позивачем обсягах спожитих комунальних послугах є безпідставним оскільки не має первинних даних.
У Калькуляціях витрат на проживання в гуртожитку № НОМЕР_1 ТНТУ ім. І. Пулюя (для жильців технічного коледжу ТНТУ ім. І. Пулюя) з вересня 2018 року включно по жовтень 2024 року вказане спожите водопостачання та водовідведення за одними показниками включаючи 16 і 18 блоки. Дивно, як технічно можливо зняти показники лічильників, якщо дані блоки знаходяться у різних стояках: 16 блок - це 9 поверх справа першого стояка; 18 блок - це 2 поверх справа другого стояка. А лічильник води знаходиться на 5 поверсі справа першого стояка.
Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами суму заборгованості ОСОБА_1 за спожиті комунальні послуги, яка вказана в позовній заяві, а Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області безпідставно зазначив, що позивач належними та допустимими доказами довів всі доводи вказані в позовній заяві та задовольнив позовні вимоги в повній мірі. 
Відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Балабана П.О. до суду апеляційної інстанції не поступав.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник — адвокат Балабан П.О. апеляційну скаргу підтримала, із мотивів викладених у ній.
Представники Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя — Мулик П.М. та Ділай Р.В., апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Балабана П.О. не визнали, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.
Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Судом встановлено, що в господарському віданні Відокремленого структурного підрозділу «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя», як закладу освіти, знаходиться будівля гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 .
Відокремлений структурний підрозділ «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського технічного національного університету імені Івана Пулюя» здійснює утримання будинку гуртожитку та забезпечує його комунальними послугами.
ОСОБА_1 з 24.09.1991 зареєстрована та фактично проживає в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 зворот а.с. 53) разом із своїм неповнолітнім сином.
З метою забезпечення жителів гуртожитку житлово-комунальними послугами, зокрема електричною енергією, централізованим водопостачанням та централізованим водовідведенням, тепловою енергією та гарячою водою, вивезенням побутових відходів позивачем впродовж 2018-2024 років було укладено ряд договорів з КП «Тернопільводоканал», ТзОВ «Тернопільелектропостач», Приватним підприємством «Екотерн», Приватним підприємством «Катруб», Комунальним підприємством теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради. Копії договорів позивач надав суду.
Відповідно до наданих позивачем витягів розрахунку вартості послуг мешканки ОСОБА_1 за період з березня 2018 року по вересень 2024 року за адресою АДРЕСА_1 :
1. Тариф за опалення розраховується щомісячно, шляхом поділу загального обсягу витрат (згідно рахунку постачальника комунальної послуги) на сукупну площу всіх житлових блоків. Плата за опалення в кожному місяці розраховується шляхом множення площі проживання на тариф за опалення в цьому місяці.
2. Тариф за водопостачання та водовідведення (воду) розраховується щомісячно, шляхом поділу загального обсягу витрат (згідно рахунку постачальника комунальної послуги) на загальну кількість осіб, що проживають в гуртожитку. Плата за водопостачання та водовідведення (воду) в кожному місяці розраховується шляхом множення кількості проживаючих в боксі (кімнаті) осіб на тариф за водопостачання та водовідведення (воду) в цьому місяці.
3. Тариф за електроенергію розраховується щомісячно, шляхом поділу загального обсягу витрат (згідно рахунку постачальника комунальної послуги) на кількість кімнат в гуртожитку.
4. Плата за вивіз сміття в кожному місяці розраховується шляхом множення кількості проживаючих в боксі (кімнаті) осіб на тариф за вивіз сміття в цьому місяці.
5. Квартплата в кожному місяці розраховується шляхом множення площі житлового приміщення на тариф вартості проживання в гуртожитку.
Згідно з листом КП «Тернопільводоканал» № В-2884 від 29.07.2025, будинок АДРЕСА_2 підключений до системи централізованого водопостачання та централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Зазначений будинок облаштований одним водопровідним вводом. У будинку на обліку перебуває 12 засобів обліку холодної води (лічильників). Блок № 16 будинку по АДРЕСА_2 не включено до переліку об`єктів, за якими зареєстровано засоби обліку холодної води, що перебувають на абонентському обліку підприємства. У межах своїх повноважень КП «Тернопільводоканал» не має даних про те, який із наявних засобів обліку пов`язаний із водоспоживанням блоку № 16.
Відповідно до листа АТ «Тернопільобленерго» № 3033/36 від 23.07.2025, між АТ «Тернопільобленерго» та Відокремленим структурним підрозділом «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» укладено публічний договір про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1400088311. Облік розподілу електричної енергії за об`єктом по АДРЕСА_2 , обладнаний одним засобом обліку електричної енергії. До 01.01.2019 АТ «Тернопільобленерго» виконувало функції постачальника електричної енергії і оплата за активну електроенергію здійснювалась споживачем на рахунок товариства. Відокремлений структурний підрозділ «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» здійснював оплату за електроенергію в загальному обсязі, обліковану за всіма об`єктами включеними в договір одним платежем. Тому визначити вартість оплати за спожиту електроенергію конкретно за об`єктом, що розташований за адресою АДРЕСА_3 , в даний час немає можливості. З жовтня 2023 року постачання електроенергії на об`єкти Відокремленого підрозділу здійснюється ТОВ «Тернопільелектропостач», яке й володіє інформацією про розміри платежів за спожиту електроенергію.
Згідно з листом КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР № 1660/17 від 30.07.2025, КП «ТМТКЕ» надає послуги з постачання теплової енергії у будинку АДРЕСА_2 . Відповідно до укладеного з Тернопільським національним технічним університетом імені Івана Пулюя договору про надання послуги з постачання теплової енергії № 5065 КП «ТМТКЕ» проводить нарахування за фактичну спожиту теплову енергію для житлових приміщень з врахуванням встановлених тарифів.
За період з 31.03.2018 по день розгляду судом даної справи відповідач комунальних послуг пов`язаних із проживанням у гуртожитку не сплачувала.
Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за відшкодування комунальних послуг заборгованість останньої складає: за період з 31.03.2018 по 28.09.2021 у розмірі 67682,90 грн, за період з 29.09.2021 по 31.07.2023 у розмірі 37397,57 грн, за період з 01.08.2023 по 01.10.2024 у розмірі 22196,69 грн. Разом 127277,16 грн (т. 1 а.с. 12-16).
10.04.2023 на адресу відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) Відокремленим структурним підрозділом «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» надіслано вимогу № 1 про сплату заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2015 по 28.02.2023 в розмірі 96939,93 грн (т. 1 а.с. 4).
01.05.2023 на адресу відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) Відокремленим структурним підрозділом «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» надіслано вимогу № 2 про сплату заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка станом на 01.05.2023 складає 101151,77 грн (т. 1 а.с. 6).
28.06.2023 на адресу відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) Відокремленим структурним підрозділом «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» надіслано вимогу № 3 про сплату заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2015 по 31.05.2023 в розмірі 102443,05 грн (т. 1 а.с. 8).
07.08.2023 на адресу відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) Відокремленим структурним підрозділом «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» надіслано вимогу № 4 про сплату заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2015 по 31.07.2023 в розмірі 105080,47 грн (т. 1 а.с. 10).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що є доведеним факт невиконання відповідачем зобов`язання щодо оплати комунальних послуг, а також наданий позивачем розрахунком заборгованості є належним, допустимим та достовірним доказом. 
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів частково погоджується, з огляду на таке.
Згідно з п.п. 5, 11 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 498, адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування приймає рішення про надання особі жилої площі в гуртожитку. Наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.
Згідно з п. 15 Примірного положення про користування гуртожитками, особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору.
Плата за проживання у гуртожитку включає:
- витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами);
- інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).
Конкретний розмір плати за проживання в гуртожитках встановлюється керівником вищого навчального закладу за погодженням з профспілковим комітетом студентів і розраховується відповідно до Порядку надання інших платних послуг державними та комунальними навчальними закладами, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства економіки України, Міністерства фінансів України від 23.07.2010 року №736/902/758, виходячи з нормативу житлової площі на кожного мешканця, встановленого згідно з проектною документацією при будівництві гуртожитку, та розрахункового коефіцієнта загальної площі, що припадає на кожного мешканця гуртожитку.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім, обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
За визначенням, наданим у статті 1 вказаного Закону, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Пунктом 1 частини 1 статті 7 вказаного Закону передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Водночас відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства у строки, встановлені відповідними договорами.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Частиною 1 статті 10 вказаного Закону передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Відповідно до частини 1 статті 9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Згідно із частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто, у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.
Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 ЖК України.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 і від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 24.09.1991 зареєстрована та фактично проживає разом із неповнолітнім сином в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , який знаходиться в господарському віданні Відокремленого структурного підрозділу «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя».
Відокремлений структурний підрозділ «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського технічного національного університету імені Івана Пулюя» здійснює утримання будинку гуртожитку та забезпечує його комунальними послугами, зокрема електричною енергією, централізованим водопостачанням та централізованим водовідведенням, тепловою енергією та гарячою водою, вивезенням побутових відходів позивачем впродовж 2018-2024 років, що підтверджується укладеними договорами з КП «Тернопільводоканал», ТзОВ «Тернопільелектропостач», Приватним підприємством «Екотерн», Приватним підприємством «Катруб», Комунальним підприємством теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради, копії яких долучені до матеріалів справи.
Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за відшкодування комунальних послуг заборгованість останньої складає: за період з 31.03.2018 по 28.09.2021 у розмірі 67682,90 грн, за період з 29.09.2021 по 31.07.2023 у розмірі 37397,57 грн, за період з 01.08.2023 по 01.10.2024 у розмірі 22196,69 грн. Разом 127277,16 грн.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу представник заявника посилався на те, що показники спожитих комунальних послуг, зазначені позивачем у Калькуляціях витрат на проживання в гуртожитку № 3 ТНТУ ім. І. Пулюя (для жильців технічного коледжу ТНТУ ім. І. Пулюя) суттєво відрізняються від показників спожитих комунальних послуг зазначених у Витягах розрахунку вартості комунальних послуг мешканки ОСОБА_1 .
Колегія суддів вважає, що калькуляція — це процес визначення собівартості одиниці послуги, а розрахунок — ширше поняття, що означає будь-які обчислення, тому в основу розрахунку беруться вихідні дані саме з калькуляції за проживання в гуртожитку № НОМЕР_1 технічного коледжу ТНТУ ім. І. Пулюя, а не гуртожитку університету, оскільки відповідачка проживає саме в гуртожитку № 3 технічного коледжу ТНТУ ім. І. Пулюя, тобто за адресою: АДРЕСА_2 .
Так, при співставленні калькуляції витрат на проживання та витягу розрахунку вартості комунальних послуг, колегією суддів було встановлено, що за березень 2018 року в розділі оплати за теплопостачання вказано обсяг спожитих послуг: 67,27 Гкал, а у Витязі розрахунку вартості комунальних послуг мешканки ОСОБА_1 за вказаний період цей обсяг становить: 73,69 Гкал, різниця складає 6,42 Гкал; за липень 2018 року в розділі водопостачання та водовідведення вказано обсяг спожитих послуг: 126 м.куб, а у Витязі розрахунку вартості комунальних послуг мешканки ОСОБА_1 за вказаний період цей обсяг становить: 356 м.куб, різниця складає 230 м.куб; за грудень 2018 року в розділі за оплату теплопостачання вказано обсяг спожитих послуг: 41,86 Гкал, а у Витязі розрахунку вартості комунальних послуг мешканки ОСОБА_1 за вказаний період цей обсяг становить: 43,42 Гкал., різниця складає 1,56 Гкал; за лютий 2019 року в розділі оплата теплопостачання вказано обсяг спожитих послуг 54,57 Гкал., а у Витязі розрахунку вартості комунальних послуг мешканки ОСОБА_1 за вказаний період цей обсяг становить: 81,26 Гкал., різниця складає 26,69 Гкал; за квітень 2019 року в розділі за оплату теплопостачання зазначено обсяг спожитих послуг 14,95 Гкал., а у Витязі розрахунку вартості комунальних послуг мешканки ОСОБА_1 за вказаний період цей обсяг становить: 16,37 Гкал, різниця 1,72 Гкал; за грудень 2019 року в розділі за оплату теплопостачання вказано обсяг спожитих послуг 76,62 Гкал, а у Витязі розрахунку вартості комунальних послуг мешканки ОСОБА_1 за вказаний період цей обсяг становить: 83,91 Гкал, різниця 7,29 Гкал; за березень 2020 року в розділі за оплату теплопостачання вказано обсяг спожитих послуг 43,78 Гкал, а у Витязі розрахунку вартості комунальних послуг мешканки ОСОБА_1 за вказаний період цей обсяг становить: 55,912 Гкал, різниця 12,132 Гкал; за листопад 2020 року в розділі за оплату теплопостачання вказано обсяг спожитих послуг 45,6 Гкал, а у Витязі розрахунку вартості комунальних послуг мешканки ОСОБА_1 за вказаний період цей обсяг становить: 48,11 Гкал, різниця 2,51 Гкал; за березень 2022 року в розділі за оплату теплопостачання вказано обсяг спожитих послуг 34,38 Гкал, а у Витязі розрахунку вартості комунальних послуг мешканки ОСОБА_1 за вказаний період цей обсяг становить: 36,159 Гкал, різниця 1,779 Гкал; за лютий 2023 року в розділі за оплату теплопостачання вказано обсяг спожитих послуг 14,287 Гкал, а у Витязі розрахунку вартості комунальних послуг мешканки ОСОБА_1 за вказаний період цей обсяг становить: 46,598 Гкал, різниця 32,311 Гкал. 
Враховуючи наведене, здійснивши розрахунок згідно показників, які були зазначені у калькуляції було встановлено, що:
- за березень 2018 року за теплопостачання за 67,27 Гкал відповідачка мала сплатити 1809,69 грн (67,27 /1237,908 грн/Гкал х 164,1м.кв х 54,59 м2) (т. 2 а.с. 7);
- за грудень 2018 року за теплопостачання за 41,86 Гкал відповідачка мала сплатити 1564,32 грн (41,86 Гкал/2512 м2 х 1718,388 грн/Гкал х 54,59 м2) (т. 2 а.с. 22);
- за лютий 2019 року за теплопостачання за 54,57 Гкал відповідачка мала сплатити 2037,84 грн (54,57 Гкал/2512 м2 х 1718,388 грн/Гкал х 54,59 м2) (т. 2 а.с. 60);
- за квітень 2019 року за теплопостачання за 14,95 Гкал відповідачка мала сплатити 558,28 грн (14,95 Гкал/2512 м2 х 1718,388 грн/Гкал х 54,59 м2) (т. 2 а.с. 66);
- за грудень 2019 року за теплопостачання за 76,62 Гкал відповідачка мала сплатити 2861,26 грн (76,62 Гкал/2512 м2 х 1718,388 грн/Гкал х 54,59 м2 ) (т. 2 а.с. 78);
- за березень 2020 року за теплопостачання за 43,78 Гкал відповідачка мала сплатити 1634,90 грн (43,78 Гкал/2512 м2 х 1718,388 грн/Гкал х 54,59 м2) (т. 2 а.с. 137);
- за листопад 2020 року за теплопостачання за 45,6 Гкал відповідачка мала сплатити 1702,86 грн (45,6 Гкал/2512 м2 х 1718,388 грн/Гкал х 54,59 м2) (т. 2 а.с. 151);
- за березень 2022 року за теплопостачання за 34,38 Гкал відповідачка мала сплатити 810,68 грн (34,38 Гкал/2512 м2 х 1085,05 грн/Гкал х 54,59 м2) (т. 3 а.с. 122);
- за лютий 2023 за теплопостачання за 14,287 Гкал відповідачка мала сплатити 336,89 грн (14,287 Гкал/2512 м2 х 1085,05 грн/Гкал х 54,59 м2) (т. 4 а.с. 4)
Оплата за водопостачання та водовідведення за липень 2018 року мала становити згідно калькуляції 66,53 грн (126 м2 /46 чол. х 2 чол. х 12,144 грн/м2) (т. 2 а.с. 15).
Разом, сума для сплати за дані місяці згідно вищенаведеного розрахунку за теплопостачання та водопостачання становить 13383,25 грн (13316,72 грн + 66,53 грн).
Враховуючи те, що згідно поданого позивачем розрахунку за спірні місяці сума за спожиті послуги з теплопостачання та водопостачання становила 16407,24 грн, то від даної суми слід відмінусувати суму, яка була розрахована судом апеляційної інстанції, а саме - 13383,25 грн, виходячи з розрахунку: 16407,24 грн -13383,25 грн = 3023,99 грн.
Також слід зазначити, що відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялася, належних і допустимих доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, останнім не надано, тому посилання заявника про відмову у задоволені позовних вимог не знайшли свого підтвердження.
За таких обставин суд першої інстанції правильно встановив, що відповідач допустила заборгованість із оплати житлово-комунальних послуг, однак при розрахунку не було взято саме калькуляцію витрат на проживання в гуртожитку № НОМЕР_1 ТНТУ. 
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції. 
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Підсумовуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Балабана П.О. підлягає до часткового задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2026 року слід змінити, зменшивши розмір заборгованості, що підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя за проживання у гуртожитку за період з 31.03.2018 по 01.10.2024 з 127277,16 грн до 124253,17 грн.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Принцип розподілу судового збору закріплений у ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
За подання до суду першої інстанції позовної заяви позивач сплатив 3028 грн судового збору, а його вимоги підлягають задоволенню на 97,61 %. Отже, позивач має право на компенсацію сплаченого ним судового збору в сумі 2955,63 грн (3028 х 97,61 %).
За подання до суду апеляційної скарги відповідач сплатила 4542 грн судового збору, а її вимоги підлягають задоволенню на 2,39 %, тому вона має право на компенсацію сплаченого нею судового збору в сумі 108,55 грн (4542 х 2,39 %).
При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 10 ст. 141 ЦПК України).
Таким, чином, в порядку перерозподілу судових витрат на підставі частини 10 статті 141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_1 на користь Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя різницю судових витрат в розмірі 2847,05 грн (2955,63 — 108,55).

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Балабан Петро Олегович, задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2026 року змінити.

Зменшити розмір заборгованості, що підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя за проживання у гуртожитку за період з 31.03.2018 по 01.10.2024 з 127277,16 грн до 124253,17 грн.

Зменшити розмір судового збору, що підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя з 3028 грн до 2847,05 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 

Повний текст судового рішення виготовлений 23 червня 2026 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський 

М.В. Хома