КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 761/16908/23
номер провадження 22-ц/824/484/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,	
за участю секретаря судового засідання	 Єфіменко І.О.,	
розглянуву відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» - Кириченко Ольги Миколаївни 
на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 30 вересня 2024 року /суддя Юзькова О.Л./
у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань ведення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, в якій заявник просить суд: замінити сторону виконавчого провадження з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» у виконавчому провадженні НОМЕР_1.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 вересня 2024 року у задоволенні заяви відмовлено./а.с. 243-248/
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» - Кириченко О.М. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, задовольнити заяву про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_1, замінивши стягувача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент».
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилається на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що правонаступництво відбулося на підставі договорів відступлення права вимоги від 05.08.2020 та від 18.12.2020, внаслідок чого до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшли всі права первісного кредитора у повному обсязі, включаючи право на стягнення заборгованості за рішенням суду від 29.09.2010 у справі № 2-10393/10. Апелянт наголошує, що суд безпідставно застосував строк пред`явлення виконавчого документа до виконання як перешкоду для заміни стягувача, оскільки заміна стягувача у виконавчому документі (навіть до відкриття виконавчого провадження) допускається на будь-якій стадії, у тому числі після спливу строку пред`явлення виконавчого листа, якщо таке правонаступництво відбулося в матеріальних правовідносинах. На думку апелянта, суд неправильно застосував положення статей 512, 514 Цивільного кодексу України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», а також не врахував, що процесуальне правонаступництво можливе на стадії виконання судового рішення незалежно від фактичного відкриття виконавчого провадження. Апелянт зазначає, що судом не було досліджено факт укладення договорів відступлення права вимоги, належного переходу прав кредитора та сплати відповідного відступлення, що підтверджується платіжними дорученнями. Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, зокрема вимоги статей 263, 264 ЦПК України щодо повного з`ясування обставин справи та належної мотивації судового рішення.
Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4. у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу ТОВ «Брайт Інвестмент» залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2024 року - без змін. На обґрунтування своєї позиції представник заінтересованої особи посилається на те, що строк пред`явлення виконавчого листа, виданого 18 березня 2013 року на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2010 року у справі № 2-10393/10, становить три роки і на момент звернення ТОВ «Брайт Інвестмент» з заявою про заміну стягувача вже давно сплив. Виконавче провадження № НОМЕР_1 було закінчено ще 08 листопада 2013 року, а його матеріали знищені у встановленому законом порядку, що підтверджується листом Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові від 06.10.2021 № В-5/75499. Представник наголошує, що заміна стягувача у виконавчому провадженні (або у виконавчому документі) після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання без поновлення цього строку є неможливою. Таке тлумачення відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), а також постановам Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 2-846/08 та від 19 жовтня 2022 року у справі № 2-1105/10. Наголошувала, що штучне продовження строку пред`явлення виконавчого документа шляхом неодноразового відступлення права вимоги порушує принцип правової визначеності та може суттєво звужувати права боржників, які перебувають у невизначеному правовому становищі протягом тривалого часу. Таким чином, на думку представника заінтересованої особи, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні заяви ТОВ «Брайт Інвестмент», оскільки підстави для заміни стягувача відсутні.
Представник скаржника - ТОВ «Брайт Інвестмент» - Кириченко О.М. у відповіді на відзив на апеляційну скаргу просить відхилити доводи, викладені у відзиві представника Нікольського Є.В., та задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі. У відповіді зазначається, що відзив є необґрунтованим. Скаржник наголошує, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам правонаступництва (договорам відступлення права вимоги від 05.08.2020 та від 18.12.2020), неправильно застосував норми статей 512, 514 ЦК України та статті 442 ЦПК України, а також проявив надмірний формалізм, відмовивши у заміні стягувача з посиланням на сплив строку пред`явлення виконавчого документа. Представник скаржника вважає, що заміна стягувача у виконавчому документі допускається на будь-якій стадії, у тому числі після спливу строку пред`явлення виконавчого листа, оскільки таке правонаступництво відбувається в матеріальних правовідносинах. Суд першої інстанції порушив вимоги статей 263, 264 ЦПК України щодо повного з`ясування обставин та належної мотивації рішення.
Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_4. у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу ТОВ «Брайт Інвестмент» залишити без задоволення, а ухвалу - без змін. В обґрунтування своєї позиції представник зазначає, що строк пред`явлення виконавчого листа, виданого 18 березня 2013 року на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2010 року у справі № 2-10393/10, становить три роки і давно сплив. Виконавче провадження № НОМЕР_1 було відкрито 23 травня 2013 року та закінчено 08 листопада 2013 року у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу. Матеріали цього виконавчого провадження знищені у встановленому порядку, що підтверджується листом Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові від 06.10.2021 № В-5/75499. Представник заінтересованої особи наголошує, що після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та закінчення виконавчого провадження заміна стягувача у виконавчому документі або виконавчому провадженні без поновлення пропущеного строку є неможливою. Таке тлумачення відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, а також численним постановам Верховного Суду. Крім того, у відзиві ставиться під сумнів дійсність відступлення права вимоги, оскільки сума, сплачена ТОВ «Брайт Інвестмент» за договором від 18.12.2020, суттєво відрізняється від ціни договору, а заявником не надано доказів належного виконання умов відступлення. Таким чином, на переконання представника ОСОБА_1 , підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.
Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, ОСОБА_2 за місцем отримання судових документів як адресат - відсутній, у справі наявні відзиви, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.
Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2010 року у справі № 2-10393/10 позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задоволено та солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 153 629,89 грн. 18 березня 2013 року на виконання вказаного рішення видано виконавчий лист. 23 травня 2013 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1, яке 08 листопада 2013 року закінчено у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу.
05 серпня 2020 року ПАТ «КБ «Надра» уклало договір відступлення права вимоги з ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», а 18 грудня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» уклало договір відступлення права вимоги з ТОВ «Брайт Інвестмент». Заявник просив замінити стягувача у виконавчому провадженні (виконавчому листі) на ТОВ «Брайт Інвестмент».
Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції вірно керувався статтею 55 ЦПК України про те, що процесуальне правонаступництво можливе лише на стадіях судового процесу; статтею 442 ЦПК України про те, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; статтями 512, 514 Цивільного кодексу України про те, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав; статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження» про те, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець або заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником; а також правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду щодо неможливості заміни стягувача після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання без його поновлення.
Судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив, виконавче провадження № НОМЕР_1 закінчено ще у 2013 році, а ТОВ «Брайт Інвестмент» не надало доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та не заявляло відповідного клопотання про його поновлення. У зв`язку з цим суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні та відмовив у задоволенні заяви.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на таке.
Апелянт вважає, що заміна стягувача у виконавчому документі можлива на будь-якій стадії, у тому числі після спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Однак така позиція суперечить усталеній практиці Верховного Суду.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання (стаття 12 Закону України «Про виконавче провадження») та за відсутності поновлення цього строку за правилами статті 433 ЦПК України, заміна стягувача у виконавчому документі або виконавчому провадженні є неможливою.
Велика Палата Верховного Суду наголосила, що інше тлумачення закону дозволяло б стягувачу (або його правонаступникам) штучно продовжувати строк пред`явлення виконавчого документа на необмежений час шляхом укладення договорів відступлення права вимоги. Таке трактування порушує принцип правової визначеності, який є складовою верховенства права, та суттєво ущемляє права боржників.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року (справа № 2-846/08), від 19 жовтня 2022 року (справа № 2-1105/10), а також у низці інших рішень.
У справі, що розглядається, виконавчий лист видано 18 березня 2013 року, виконавче провадження № НОМЕР_1 закінчено 08 листопада 2013 року, а строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив ще у 2016 році. Заява про заміну стягувача подана ТОВ «Брайт Інвестмент» лише у 2024 році без одночасного звернення про поновлення пропущеного строку. Доказів поважності причин пропуску строку заявником не надано.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про заміну сторони стягувача. Доводи апелянта про можливість заміни стягувача без поновлення строку пред`явлення виконавчого документа спростовуються наведеною вище практикою Верховного Суду.
Щодо додаткових пояснень апелянта, в яких стверджується, що 11 вересня 2023 року боржником ОСОБА_1 сплачено кошти на депозитний рахунок Залізничного відділу державної виконавчої служби, які досі не перераховані стягувачу, колегія суддів вважає такі доводи такими, що не спростовують правильності оскарженої ухвали.
Факт зарахування коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби у 2023 році не має правового значення для вирішення питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, оскільки виконавче провадження було закінчено ще 08 листопада 2013 року у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу; строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив у 2016 році. Наявність коштів на депозиті виконавчої служби не перериває та не поновлює цей строк автоматично.
Крім того, сплата боржником коштів на депозитний рахунок після закінчення виконавчого провадження не є підставою для заміни стягувача. Для вирішення питання щодо таких коштів існують інші процесуальні механізми, передбачені законодавством.
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» - Кириченко Ольги Миколаївни на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 30 вересня 2024 року - залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 30 вересня 2024 року - залишити без змін.
Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.
Повний текст постанови складено 02.06.2026 р.

Головуючий: Судді: