ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/15975/25  Номер провадження 33/814/555/26	Головуючий у 1-й інстанції Гусач О. М.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Гонтаря Валерія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 10.12.2025 о 13-23 год. в м. Кременчуці по пр-кту Полтавському, керував транспортним засобом «FORD» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, відмовившись від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями  ОСОБА_1 вчинивадміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погоджуючись з постановою суду,  ОСОБА_1 , діючи через свого адвоката Гонтара В.М., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду, та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду. Крім того, звертає увагу суду на безпідставності зупинки автомобіля.
На розгляд до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Гонтар В.М. не з`явилися, позаяк належним чином повідомлялися про розгляд справи. 
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання (справа «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував нате, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України»).
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 та його захиснику Гонтару В.М. було достеменно відомо про те, що в провадженні Полтавського апеляційного суду перебувають на розгляді матеріали справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за її апеляційною скаргою.
Апеляційна скарга перебуває у провадженні суду з березня 2026 року. Розгляд справи у суді апеляційної інстанції був призначений на 14 травня 2026 року. 13 травня 2026 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання адвоката Гонтара В.М., в якому заявник просив відкласти розгляд справи у зв`язку з його перебуванням у відпустці до 20 травня 2026 року, у зв`язку з чим розгляд справи був відкладений на 04 червня 2026 року, про що було належним чином повідомлено, що підтверджується матеріалами справи.
04 червня 2026 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання адвоката Гонтаря В.М., в якому заявник просить відкласти розгляд справи, у зв`язку з його участю у судовому засіданні у справі № 524/3319/16-ц 04 червня 2026 року о 10 год. 10 хв. у Автозаводському районному суді м. Кременчука Полтавської області. Також просить наступне судове засідання проводити у режимі відеоконференції за допомогою системи Електронний суд.
Разом апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки заявником не вмотивовано пріорітету його участі у розгляді справи у Автозаводському районному суді м. Кременчука Полтавської області перед даним судовим провадженням. 
При цьому варто зауважити, що справа № 524/3319/16-ц була призначена до розгляду 04 травня 2026 року вперше, що підтверджується відомостями з веб-сайту «Судова влада України», а дана справа про адміністративне правопорушення вже була відкладена 14 травня 2026 року, за заявою адвоката Гонтара В.М., тобто заявнику було заздалегідь відомо про його участь у судових засіданнях, що уповноважувало його звернутися до суду із клопотанням про розгляд справи у режимі відеоконференції, тим самим забезпечивши свою участь в обох судових засіданнях. 
За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі скаржника, який мав об`єктивну реальну можливість прийняти участь у судовому засіданні та організувати ефективний захист інтересів свого клієнта у суді.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків. 
Відповідно до положень п. 2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння.
Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №536776 від 10.12.2025; направленням на огляд; рапортом поліцейського; відеозаписом з нагрудної камери поліцейських та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.
Доводи скаржника, що водієві не було оголошено виявлені ознаки сп`яніння – є безпідставними та спростовуються змістом відеозапису, з якого вбачається, що співробітником поліції було озвучено і перераховано виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, які в подальшому відображені у змісті протоколу про адміністративне правопорушення.
Твердження апеляційної скарги щодо безпідставності ініціювання поліцейськими проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. 
Відповідно до п.п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі – Інструкції), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння належить до повноважень патрульного поліцейського, і наявність чи відсутність яких, за вимогою поліцейського підлягає доведенню водієм транспортного засобу, у встановленому законом порядку.
Отже, оцінка ознак сп`яніння, що виявлені у водія, входить до виключних повноважень співробітника поліції, за результатами якої особа уповноважена ініціювати проведення відповідного огляду.
Що стосується доводів щодо безпідставності зупинки керованого ОСОБА_1 автомобілем, то відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України та ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння сама по собі є самостійним складом правопорушення і доведеність факту вчинення цього правопорушення не залежить від того, чи були у поліцейських підстави зупиняти транспортний засіб. Тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими. 
За таких обставин, на думку суду апеляційної інстанції, суд всебічно, повно та об`єктивно розглянув зазначену справу, правильно встановив фактичні обставини, дослідив та оцінив наявні у справі докази та ухвалив законне, обґрунтоване та справедливе рішення.
Підстави для скасування або зміни постанови місцевого суду, що є законною та обґрунтованою – відсутні. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Гонтаря Валерія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову  Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 березня 2026 рокузалишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Полтавського апеляційного суду      Ю. В. Дряниця