ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5502/26 Справа № 175/12681/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Білоусова О. М. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Никифоряка Л.П., Халаджи О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Дніпропетровської обласної державної адміністрації про сплату заборгованості за оренду та примусове виселення з орендованого будинку,
- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бірюкова Олена Миколаївна, 
на ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2026 року про зупинення провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ
У провадженні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Дніпропетровської обласної державної адміністрації про сплату заборгованості за оренду та примусове виселення з орендованого будинку. 
21.01.2026 року від представника відповідачки ОСОБА_2 – адвоката Копиленко Д.І. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду цивільної справи №201/9762/25, яке обґрунтовано тим, що 06.08.2025 року ОСОБА_2 подала до Соборного районного суду міста Дніпра позовну заяву до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та стягнення заборгованості. 22.09.2025 року справу №201/9762/25 направлено за підсудністю до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області. 28.10.2025 року у зазначеній справі призначено склад суду. 06.11.2025 року суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Журавель Т.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та стягнення заборгованості, постановила ухвалу про відкриття провадження. Зазначила, що провадження у справі №175/12681/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виселення з будинку у зв`язку з закінченням строку договору оренди та стягнення заборгованості з орендної плати пов`язано зі справою №201/9762/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та стягнення заборгованості, адже результат розгляду справи №201/9762/25 безпосередньо впливатиме на вирішення даного спору, а отже об`єктивно неможливо розглянути справи №175/12681/25 до вирішення справи №201/9762/25. З урахуванням викладеного, просила зупинити провадження по вказаній цивільній справі.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ  
Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2026 рокуклопотання представника відповідача – адвоката Копиленко Д.І. про зупинення провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Дніпропетровської обласної державної адміністрації про сплату заборгованості за оренду та примусове виселення з орендованого будинку – задоволено.
Зупинено провадження у справі №175/12681/25 (провадження №2/175/2458/25) до набрання рішенням законної сили у справі №201/9762/25 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та стягнення заборгованості.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
12.03.2026 року від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бірюкова Олена Миколаївна, надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування ухвали Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2026 року та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
На думку апелянта, вимоги власника майна про примусове виселення з будинку АДРЕСА_1 колишніх орендарів - ОСОБА_2 та 3 членів її родини - ОСОБА_4 і двох неповнолітніх дітей, що проживають разом з нею у домоволодінні без дозволу власника, без договору і без внесення оплати – ніяк не залежать від встановлення в іншому судовому процесі правовідносин що виникли раніше за договором оренди.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
20.04.2026 року від ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Копиленко Дар`я Ігорівна, надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідачка просила суд апеляційну скаргу – залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 року – залишити без змін.
Зазначає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виселення з будинку у зв`язку з закінченням строку договору оренди та стягнення заборгованості з орендної плати (у справі №175/12681/25) був поданий ОСОБА_1 до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області після подачі позову ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та стягнення заборгованості.
Вказані справи (№175/12681/25 та №201/9762/25) є безпосередньо взаємопов`язаними, оскільки:- у справі №175/12681/25 вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на договорі оренди, укладеного між сторонами 10 серпня 2024 року;- у справі №201/9762/25 за заявою ОСОБА_2 вирішується питання дійсності договору оренди. укладеного між сторонами 10 серпня 2024 року.
На думку відповідачки, апелянт фактично підміняє предмет спору, стверджуючи можливість стягнення коштів поза межами договору. Однак позов заявлений саме про стягнення заборгованості за орендну плату, а вимоги про безпідставне збагачення відсутні.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бірюкова О.М., оскаржується ухвала Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2026 року про зупинення провадження у справі, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції треба залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.11.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та стягнення заборгованості до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Таким чином вбачається, що позивач у даній цивільній справі просить примусового виселення з орендованого будинку та стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за орендну плату саме за договором оренди житлового приміщення від 10.08.2024 року, дійсність якого оспорюється ОСОБА_2 в судовому порядку.
Посилання представника позивача, що навіть якщо договір оренди буде визнано недійсним з моменту його укладення, це не наділить ОСОБА_2 правом безоплатного користування домоволодінням та сплату коштів за бездоговірне використання домоволодіння з 10 серпня 2025 року по лютий 2026 року, не може бути прийняте судом, оскільки позовні вимоги визначені позивачем стосуються саме стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за орендну плату за договором оренди житлового приміщення від 10.08.2024 року по серпень 2025 року.
Враховуючи наведене, приймаючи до уваги предмет спору, беручи до уваги, що вирішення вказаної справи залежить від рішення суду, ухваленого у справі №201/9762/25 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та стягнення заборгованості, суд першої інстанції прийшов до висновку, що клопотання представника відповідача підлягає задоволенню, а провадження зупиненню.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку встановленому пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи. 
Відповідно до п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених цивільним процесуальним законодавством підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Враховуючи, що розгляд цивільної справи №175/12681/25 за позовом про примусове виселення з будинку у зв`язку з закінченням строку договору оренди та стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди житлового приміщення від 10.08.2024 року, дійсність якого оспорюється ОСОБА_2 в судовому порядку у справі №201/9762/25, а також те, що позов ОСОБА_2 у справі №201/9762/25 був поданий раніше ніж позов ОСОБА_1 у справі №175/12681/25, колегія апеляційного суду приходить до висновку, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок щодо зупинення провадження у даній цивільній справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №201/9762/25.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми процесуального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про зупинення провадження у справі, з дотриманням норм процесуального права. 
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бірюкова Олена Миколаївна, залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2026 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: