Справа № 521/22374/25
Провадження № 2/507/593/2026
Номер рядка звіту 40
РІШЕННЯ      
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"15" червня 2026 р. селище Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді - Дюдюна О.В.,
при секретарі судового засідання Демовської Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любашівка Подільського району Одеської області у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач - ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування вимог, позивач зазначає, що 15.05.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) № 15.05.2025-100000304, відповідно до якого ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 8000 грн., строком на 217 днів. Договір укладено в електронній формі.
Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 26560 грн. 99 коп., з яких 8000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12400 грн. - заборгованість за процентами, заборгованість за комісією - 720 грн., заборгованість за додатковою комісією - 1440 грн., заборгованість за неустойкою - 4000 грн., та судові витрати у розмірі 2422 грн. 40 коп.
Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» - Андрухов В.М. про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надсиланням електронного листа на його електронну адресу, що підтверджується довідкою. В судове засідання на розгляд справи не з`явився, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав.
Відповідач ОСОБА_1 - подала до суду заяву про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що не була належним чином повідомлена про відкриття провадження та розгляд справи, не отримувала судових повісток, копії позовної заяви та доданих до неї документів, у зв`язку з чим була позбавлена можливості подати відзив, надати докази, заявити клопотання та заперечення проти позову. Зазначає, що про існування заочного рішення дізналася лише після отримання інформації про арешт банківського рахунку приватним виконавцем та ознайомлення з відомостями в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Також вона заперечує розмір стягнутої заборгованості, вказуючи, що не визнає нарахування 12 400,00 грн процентів, 720,00 грн комісії, 1 440,00 грн додаткової комісії та 4 000,00 грн неустойки за кредитним договором №15.05.2025-100000304 від 15.05.2025 року. На обґрунтування своїх заперечень зазначає, що її чоловік ОСОБА_2 з 10.04.2023 року проходить військову службу за призовом під час мобілізації, а тому відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» їй як дружині військовослужбовця не можуть нараховуватися проценти за користування кредитом, штрафні санкції, пеня та інші платежі, пов`язані з невиконанням кредитних зобов`язань. Вважає, що за наведених обставин стягненню підлягає лише сума основного боргу в розмірі 8 000,00 грн, а решта нарахувань є безпідставною. 
Відповідач ОСОБА_1 - надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 30 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін (а.с. 39).
Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. 
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 15.05.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) № 15.05.2025-100000304, відповідно до якого ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 8000 грн., строком на 217 днів.
Відповідно до п. 2.2 кредитного договору він складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту). 
Згідно з п.п. 2.3, 2.3.6 договору відповідач підписала акцепт електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е329, надісланим на фінансовий номер телефону НОМЕР_1 , а її ідентифікація та верифікація здійснювалися через систему BankID НБУ.
Згідно із заявкою до кредитного договору відповідачу надано кредит у сумі 8 000 грн строком на 217 днів до 17.12.2025 року зі сплатою процентів та комісій на умовах, визначених договором. Кредитні кошти підлягали перерахуванню на платіжну картку № НОМЕР_2 , що належить відповідачу.
Крім того, в інформаційному повідомленні позичальника ОСОБА_1 підтвердила достовірність наданих нею персональних даних, зокрема фінансового номера телефону НОМЕР_1 , місця роботи та контактних даних, а також надала інформацію про пов`язаних осіб для можливого зв`язку. 
Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості, згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача складає 26560 грн. 99 коп., з яких 8000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12400 грн. - заборгованість за процентами, заборгованість за комісією - 720 грн., заборгованість за додатковою комісією - 1440 грн., заборгованість за неустойкою - 4000 грн.
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України , інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частинами 1,2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Частиною першою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.( ч. 1ст. 1054 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Так, на виконання умов Кредитного договору (оферти) № 15.05.2025-100000304 від 15.05.2025 року ТОВ «Споживчий центр» надало ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 8 000 грн. шляхом їх безготівкового перерахування на платіжну картку № НОМЕР_2 , що підтверджується умовами договору. Договір був укладений в електронній формі через мобільний застосунок «Швидко Гроші» та підписаний відповідачем електронним підписом у вигляді одноразового ідентифікатора Е329, надісланого на фінансовий номер телефону позичальника. Ідентифікація та верифікація відповідача здійснювалися за допомогою системи BankID НБУ.
Відповідно до п. 2.2 Пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) ТОВ «Споживчий Центр», електронний кредитний договір № 15.05.2025-100000304 було укладено 15.05.2025 о 08:09 шляхом прийняття позичальником оферти та підписання акцепту електронним підписом у вигляді одноразового ідентифікатора Е329, надісланого на фінансовий номер телефону позичальника. Ідентифікація та верифікація позичальника здійснювалися через систему BankID НБУ, а договір укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» через мобільний застосунок «Швидко Гроші».
Згідно з умовами оферти (п.п. 3.3.2, 3.3.5, 3.3.6, 3.3.7) істотні умови договору, зокрема сума, строк користування, дата повернення та розмір процентів, визначаються у Заявці, що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 4.1 оферти, кредитні кошти перераховуються на платіжну картку позичальника № НОМЕР_2 .
За умовами договору кредитодавець надав позичальнику кредит строком на 217 днів із кінцевою датою повернення 17.12.2025 року. Процентна ставка «Стандарт» становить 1 % на день протягом перших трьох періодів користування, а ставка «Економ» - 0,5 % на день у наступних періодах. Додатково передбачено комісію за надання кредиту у розмірі 720 грн (9 % від суми кредиту) та комісії за обслуговування кредитної заборгованості по 720 грн у другому та третьому платіжних періодах.
Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача становить 22 560 грн, загальні витрати за кредитом - 14 560 грн, а орієнтовна реальна річна процентна ставка - 2526,92 %. Графіком платежів передбачено сім платежів, останній у розмірі 9 240 грн, який включає повернення основної суми кредиту, підлягає сплаті 17.12.2025 року.
Договором також встановлено відповідальність за прострочення виконання зобов`язань: неустойка у розмірі 120 грн за кожен день прострочення, а також проценти за ст. 625 ЦК України у розмірі 547,5 % річних від простроченої суми. Договір набирає чинності з моменту отримання кредитодавцем акцепту та діє протягом одного року (п. 10.1).
Акцепт умов договору підтверджується використанням одноразового ідентифікатора Е329, надісланого на фінансовий номер телефону позичальника, що є електронним підписом у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» та підтверджує волевиявлення відповідача на укладення договору.
Укладаючи договір, відповідач погодилася з усіма його істотними умовами, зокрема щодо суми кредиту, строків повернення, порядку погашення заборгованості, розміру процентів, комісій та відповідальності за порушення зобов`язань.
Згідно з інформаційним повідомленням позичальника ОСОБА_1 підтвердила персональні дані, зокрема номер телефону НОМЕР_1 , місце роботи та інші контактні номери. 
На підтвердження виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за кредитним договором №15.05.2025-100000304 від 15.05.2025 року позивачем надано лист ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», згідно з яким на підставі договору на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 року було здійснено перерахування кредитних коштів відповідачу. Відповідно до зазначеного листа 15.05.2025 року о 08:10:24 через платіжну систему iPay.ua за транзакцією №741552299 на платіжну картку № НОМЕР_3 було перераховано кредитні кошти у розмірі 8 000 грн із призначенням платежу: «Видача за договором кредиту №15.05.2025-100000304». Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт надання відповідачу кредитних коштів у розмірі 8 000 грн. 
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтями 526,530,610, ч. 1 ст.612 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Укладаючи зазначений договір, відповідач погодилася з його умовами, зокрема щодо розміру та строку кредитування, порядку надання і повернення кредитних коштів, графіку платежів, розміру процентних ставок, комісій та інших платежів, а також з наслідками невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов`язань.
Однак, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
У статті 1, 2 даного Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
В частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», яка діяла на момент укладення кредитного договору визначено, що Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Верховний Суд у постанові від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 виданого Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 25.02.2017, актовий запис № 366, а також Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 18.04.2026 № 00057816075 .
З наданих відповідачем доказів вбачається, що ОСОБА_2 з 19.04.2023 року по теперішній час проходить військову службу за призовом під час мобілізації, що підтверджується довідкою за формою № 5 від 18.04.2026, № 266, виданою командиром військової частини НОМЕР_5 , військовим квитком серії НОМЕР_6 та посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_7 . 
При цьому кредитний договір № 15.05.2025-100000304 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений 15.05.2025 року, тобто під час проходження її чоловіком військової служби, у зв`язку з чим на ОСОБА_1 поширюються гарантії, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
За таких обставин відсутні правові підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 , процентів за користування кредитом, штрафних санкцій та інших платежів, пов`язаних із невиконанням чи простроченням виконання кредитних зобов`язань, а тому стягненню підлягає лише сума фактично отриманих та неповернутих кредитних коштів. 
Таким чином, беручи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в сумі заборгованості по тілу кредиту, що складає 8000 грн. 
Посилання заявника на те, що вона не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, суд оцінює критично та вважає безпідставними, оскільки такі доводи спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду шляхом надсиланням повідомлення у додаток "Viber", що підтверджується довідкою, оголошенням на офіційному сайті Любашівського районного суду Одеської області та направленням судової повістки, згідно поштового повідомлення відповідач отримала судове повідомлення особисто, що підтверджується її підписом у поштовому повідомленні .
Відповідно до ч. 9 ст. 128 ЦПК України у випадках, визначених законом, суд має право здійснювати повідомлення учасників судового процесу із використанням засобів мобільного зв`язку та інших засобів комунікації, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.
Крім того, порядок надсилання судових повісток та повідомлень через месенджер «Viber» врегульований наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 23.01.2026 року, яким передбачено можливість інформування учасників судового процесу в електронній формі через зазначений засіб зв`язку.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач була належним чином повідомлена про розгляд справи, а тому її доводи щодо порушення права на участь у судовому розгляді не знайшли свого підтвердження під час розгляду заяви.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з платіжною інструкцією № 9136 позивач сплатив 2422 грн. 40 коп. судового збору (а.с.1).
Позовні вимоги задоволені частково в сумі 8000 грн, а тому на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 729,64 грн. (2422 грн. 40 коп. * 8000 грн. / 26560 грн.).
Підстави для негайного виконання рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 141, 258-259, 265, 268, 280-284,354 ЦПК України, ст. ст. 525-526, 554, 625, 1049-1050, 1054-1055 ЦК України , суд,-
УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», заборгованість за кредитним договором № 15.05.2025-100000304 від 15.05.2025 року в розмірі 8000 грн. та судові витрати в розмірі 729,64 грн.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", адреса: 01032, вул. Саксаганського 133-А, м.Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 37356833);
Відповідач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ). 

Суддя:         О.В. Дюдюн